Справа № 463/6498/26
Провадження № 2-о/463/264/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року місто Львів
Личаківський районний суд м. Львова в складі: 
головуючої судді     Ціпивко І. І.
з участю секретаря судового засідання   Гусак К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , подану його представником Діденком Володимиром Євгеновичем, заінтересована особа: Личаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, - 
встановив:
Стислий виклад позицій сторін 
ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополі, АР Крим, Україна, дитини жіночої статі на ім`я ОСОБА_3 , у батьків: мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна, батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Україна.
Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополі, АР Крим, Україна, народилася дитина жіночої статі на ім`я ОСОБА_3 , що підтверджується, зокрема, свідоцтвом про народження від 20 березня 2025 року серії НОМЕР_1 , довідкою про народження № А-01073 від 20 березня 2025 року, талоном відомостей акушерського стаціонару від 18 березня 2025 року.
Оскільки територія АР Крим є тимчасово окупованою територією, заявник позбавлений можливості зареєструвати народження дитини згідно із законодавством України компетентним державним органом та захистити своє право в інший спосіб заявник не має можливості, тому просить заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.
Процесуальні рішення, постановлені по справі.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2026 року визначено головуючу суддю Ціпивко І.І. для розгляду справи.
Ухвалою судді від 13.07.2026 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено таку в судове засідання.
Заяви та клопотання сторін та інші процесуальні дії у справі.
До суду представник заявника Діденко В.Є. подав заяву про розгляд справи про встановлення факту народження за його відсутності, вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, відзиву чи будь-яких інших заперечень на заяву до суду не скерували.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу та ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах.
У зв`язку з неявкою учасників процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
При цьому відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в тому числі справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
Зокрема згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Генічеським РС УДМС України в Херсонській області 05 січня 2011 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та є громадянином України.
Згідно з копією паспорта громадянина України № НОМЕР_3 , виданого Корабельним районним відділом у місті Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області 27 грудня 2019 року, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 та є громадянкою України.
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2020 року, який зареєстровано Відділом реєстрації шлюбу міста Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, про що складено актовий запис № 12020991000050169000, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 .
Як вбачається з копії свідоцтва про народження від 20 березня 2025 року серії НОМЕР_1 , довідки про народження № А-01073 від 20 березня 2025 року, талону відомостей акушерського стаціонару від 18 березня 2025 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополі, АР Крим, Україна, народилась дитина жіночої статі на ім`я ОСОБА_3 , у батьків: мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.
Разом з тим, як вбачається із поданої заяви, заявник, як батько дитини позбавлений можливості зареєструвати народження дитини в позасудовому порядку через органи державної реєстрації актів цивільного стану громадян.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час виключно у разі неможливості реєстрації такого факту органом державної реєстрації актів цивільного стану.
Так Указом Президента України № 64/20211 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України вказаний вище указ було затверджено.
Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема Указом Президента України від 14 січня 2025 року №26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 4220-IX від 15 січня 2025 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб і такий продовжує діяти на даний час.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.
Відповідно до ч. 2 даної статті Закону Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими російською федерацією з 20 лютого 2014 року. При цьому згідно з ч. 1 ст. 3 Закону тимчасово окупованою територією Автономної Республіки Крим та міста Севастополя визначається сухопутна територія таких, а також внутрішні води України цих територій.
Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.
Так згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо смерті людини, з метою захисту прав громадян України, ніяким чином не легітимізує таку владу. Разом з тим держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.
Частиною 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.
Так пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я; б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о); в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о); г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о); ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Як вбачається з матеріалів заяви, отримані заявником документи на підтвердження факту народження дитини є недійсними на території України, оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій території України, а відомості про народження не внесенні до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відтак з огляду на вказане зареєструвати факт народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України заявники не мають можливості, оскільки документи про народження, які видані незаконними органами, не є документами, на підставі яких можливо здійснити державну реєстрацію народження особи, а отже не створюють жодних юридичних наслідків.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.
Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.
Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.
У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває.
При цьому відповідно до ч. 4 даної статті Закону за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
Аналогічно пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ вказаних вище Правил державної реєстрації актів цивільного стану визначено, що при відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою.
Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.
За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.
Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.
Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.
Водночас пунктом 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян України та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації. 
Висновки за результатами розгляду справи
За таких обставин, оскільки Автономна Республіка Крим, в якій постійно проживав заявник, та зокрема м. Сімферополь, в якому народилась його дитина, є тимчасово окупованою російською федерацією територією з 20 лютого 2014 року, заявник був позбавлений можливості у встановленому законом порядку зареєструвати народження дитини одразу ж після такого.
При цьому відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 315, 317, 354, 355, 430 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -
ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.
Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Сімферополь, АР Крим, Україна дитини жіночої статі на ім`я ОСОБА_3 , у батьків: мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна, батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Україна. 
Копію судового рішення негайно після його проголошення видати учасникам справи.
Рішення суду підлягає негайному виконанню.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, проживає: АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа: Личаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: 79017, м. Львів, вул. Зелена, 77 ЄДРПОУ 33286481.
Повне судове рішення складене та підписане суддею 13 липня 2026 року.

Суддя    Ірина ЦІПИВКО