Окнянський районний суд Одеської області
  	Справа № 506/527/26	

Провадження № 3/506/249/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2026 року суддя Окнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л., за участю секретаря судового засідання Смернової Д.С. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу поліцейської діяльності №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,
за ст.130 ч.1 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В:
10.06.2026 року о 07:17 год в с. Дем`янівка по автодорозі М13-Р33, водій ОСОБА_1 керував т/з марки «SEAT Ibiza», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: невиразна мова, почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер-0442», так і в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, пояснивши, що напередодні вжив близько 50 грамів алкогольного напою, однак на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції за порушення ПДР вважав себе тверезим. При цьому ОСОБА_1 не зміг пояснити причин відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд не позбавляти його права керування транспортними засобами. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №688806 від 10.06.2026 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП. Крім того, в графі «тимчасово вилучені документи» зазначено – не вилучались, а в графі «тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав» зазначено – не видавався /а.с.1/; 
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння /а.с.2/; 
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду – відмовився /а.с.3/;
- довідку інспектора СРПП ВДП №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Тімотіна М. про те, що згідно з перевірки ІПНП «ЦУНАМІ» та ІПС «Адмінпрактика», ОСОБА_1 станом на 10.06.2026 року протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Крім того, відповідно до перевірки ІПНП «Водійське посвідчення», ІПС «Адмінпрактика», ОСОБА_1 станом на 10.06.2026 року отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22.04.2022 року /а.с.4/;
- копію постанови серії ЕНА №7345528 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі від 10.06.2026 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з тим, що 10.06.2026 року, керуючи т/з «SEAT Ibiza», не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б ПДР /а.с.5/; 
- витяг з бази «Армор» «Пошук посвідчення водія ГСЦ», згідно з яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22.04.2022 /а.с.6/; 
- диск з відеозаписами, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт здійснення працівниками поліції пропозиції ОСОБА_1 про проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місце зупинки, або у закладі охорони здоров`я, однак останній від проходження огляду в обох випадках категорично відмовився; про що зроблено відповідні відмітки в протоколі . ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив, що на відео дійсно він ./а.с.7/;
приходжу до висновку, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, і, враховуючи обставини справи та особу правопорушника, вважаю, що на останнього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Що стосується доводів ОСОБА_1 щодо застосування до нього адміністративного стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, слід зазначити наступне.
Так, відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Між тим, за змістом частини 1 статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із аналізу вищевказаної норми закону убачається, що санкція ч. 1 ст.130 КУпАП не є альтернативною, а передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу, поєднаного із позбавлення права керування транспортними засобами.
При цьому, у даному випадку, загальні засади призначення адміністративного стягнення, визначені ч. 1 ст.33 КУпАП не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки передбачено накладення стягнення у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. 
Тобто у цій справі, з огляду на встановлену законодавством безальтернативну санкцію за ч.1 ст.130 КУпАП, ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.
При цьому, правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є умисним та відноситься до грубих порушень правил дорожнього руху. Керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження огляду на стан сп`яніння створює підвищену небезпеку для життя та здоров`я як самого водія, так і інших учасників дорожнього руху, що свідчить про усвідомлення особою протиправного характеру своєї поведінки та можливих негативних наслідків. 
У даному випадку, з огляду на положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права, також вважаю за потрібне звернути увагу на наступне рішення.
Так, по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Позитивні відомості про особу ОСОБА_1 , зокрема визнання вини, щире розкаяння, а також проходження військової служби, наявність статусу учасника бойових дій не можуть слугувати підставою для задоволення його клопотання в частині незастосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з урахуванням встановленої законодавцем імперативної санкції, характеру вчиненого діяння та підвищеної суспільної небезпеки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 , як водій, керуючи джерелом підвищеної небезпеки у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих, але проігнорував цей обов`язок.
Отже, накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, не лише відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП України, вимогам ст.ст. 33, 34 КУпАП України щодо загальних правил накладення стягнення, а також є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню.
Крім того, відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір в дохід держави. 
Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В :
Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , /РНОКПП НОМЕР_3 / до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. /сімнадцять тисяч гривень/, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Стягнення штрафу проводити на р/р UA848999980313080149000015001, Отримувач коштів - ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код ЄДРПОУ отримувача – 37607526, призначення платежу: 21081300, ЕПР1 №688806, ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 , /РНОКПП НОМЕР_3 / судовий збір в сумі 665,60 грн. в доход держави на рахунок: Отримувач коштів; ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом 15 днів з моменту набрання постановою законної сили, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу - 34000 грн.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя 	Чеботаренко О. Л.