Справа № 709/1157/26
2/709/940/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2026 року       селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - Шарої Л.О.,
за участі секретаря судового засідання - Петраш Т.М.,
розглянувши в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Короткий виклад позиції позивача та відповідача.
ТОВ «Споживчий центр» (надалі - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до  ОСОБА_1  (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором (оферти) № 21.07.2025-100000952 від 21.07.2025 у сумі 57017,20 грн, судовий збір у розмірі 2662,40 грн, витрати пов`язані з надсиланням позовної заяви у розмірі 150,00 грн.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21.07.2025 між сторонами укладено кредитний договір (оферти) № 21.07.2025-100000952. Відповідно до умов кредитного договору № 21.07.2025-100000952 від 21.07.2025 Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 21.07.2025; сума Кредиту: 20000,00 грн. 00 коп.; дата повернення (виплати) кредиту - 21.02.2026. Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника 30.08.2025 збільшити Суму Кредиту, що становить 25100,00 грн. 22.09.2025 сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, що становить 27800 грн. 00 коп. 20.11.2025 сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення Позичальника продовжити строк, на який надається Кредит та строк дії договору, внести зміни в заявку та акцепт та з дати укладення даного Додаткового Договору викласти норми, встановлюючі строк, на який надається кредит, дату повернення (виплати) кредиту, графік платежів, строк дії договору, денну проценту ставку та її розрахунок в наступній редакції: - Строк, на який надається Кредит – 216 днів з дати його надання. - Дата повернення (виплати) кредиту - 21.02.2026. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином та в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 57017,20 грн., що складається з: тіла кредиту - 23463,83 грн; процентів - 21821,37 грн; відсотків, нарахованих по ст. 625 ЦК України - 11732,00 грн.
За таких обставин позивач просив позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості, судовий збір та витрати пов`язані з надсиланням позовної заяви.
Відзив на позовну заяву до суду не поданий.
Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення.
25.06.2026 представник позивача Мохира Ярослава Вікторовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" через систему «Електронний Суд» скерував до Чорнобаївського районного суду Черкаської області в електронній формі позовну заяву до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарої Л.О. від 26.06.2026 відкрито провадження у справі та вирішено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Копію вказаної ухвали суду відповідачу було направлено за зареєстрованим місцем його проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, врученого 01.07.2026.
Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків на цей час сплив.
Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву.
Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Частиною 8 ст. 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 279 ЦПК України, на підставі матеріалів справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Застосовані норми права.
Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.
Положеннями ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частинами 1, 2 ст. 640 ЦК України унормовано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020
№ 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 с. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Положеннями ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, вказаний закон не містить заборони щодо встановлення комісії кредитодавця/, котра включається до загальних витрат за споживчим кредитом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Положеннями ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Оцінка судом аргументів сторін.
Судом встановлено, що 21.07.2025 між сторонами укладений кредитний договір
№ 21.07.2025-100000952 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та заявки, що є невід`ємною частиною даного договору.
Відповідно до кредитного договору сторони погодили наступні його умови - сума Кредиту: 20000 грн. 00 коп. Строк, на який надається Кредит - 184 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 20.01.2026. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі – "Комісія", економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 20% від суми Кредиту та дорівнює 4000 грн. 00 коп.
Підписання вказаних документів здійснено відповідачем одноразовим ідентифікатором E565, який було відправлено останньому на його фінансовий номер 0685425960.
30.08.2025 сторони уклали додатковий договір до кредитного договору № 21.07.2025-100000952 від 21.07.2025, за умовами якого домовились, що Сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 25100 грн. 00 коп., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах(чергові Транші). За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 2-й Транш у розмірі 5100 грн. 00 коп.; дата надання/видачі Кредиту (2-го Траншу) - 30/08/2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5169-15XX-XXXX-5820. Днем надання Кредиту (2-го Траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця. Реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів Позичальнику: 5169-15XX-XXXX-5820. Строк, на який надається Кредит (а саме 2-й Транш) - 144 днів з дати його надання. Сторони домовились, що Позичальник відповідно до даного Додаткового Договору зобов`язаний сплатити Комісію, пов`язану з наданням 2-го Траншу (частини Суми Кредиту) (надалі – "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 20% від суми 2-го Траншу (частини Суми Кредиту), що дорівнює 1020 грн. 00 коп. Строк, на який надається Кредит – 184 днів з дати його надання, строк починає обраховуватись в перший день надання 1-го Траншу. Дата повернення (виплати) кредиту - 20.01.2026.
22.09.2025 сторони уклали додатковий договір до кредитного договору № 21.07.2025-100000952 від 21.07.2025, за умовами якого домовились, що Сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 27800 грн. 00 коп., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші). За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 3-й Транш у розмірі 2700 грн. 00 коп.; дата надання/видачі Кредиту (3-го Траншу) - 22/09/2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (3-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5169-15XX-XXXX-5820. Днем надання Кредиту (3-го Траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця. Реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів Позичальнику: 5169-15XX-XXXX-5820. Строк, на який надається Кредит (а саме 3-й Транш) - 121 днів з дати його надання. Сторони домовились, що Позичальник відповідно до даного Додаткового Договору зобов`язаний сплатити Комісію, пов`язану з наданням 3-го Траншу (частини Суми Кредиту) (надалі – "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 20% від суми 3-го Траншу (частини Суми Кредиту), що дорівнює 540 грн. 00 коп. Строк, на який надається Кредит – 184 днів з дати його надання, строк починає обраховуватись в перший день надання 1-го Траншу. Дата повернення (виплати) кредиту - 20.01.2026.
20.11.2025 сторони уклали додатковий договір до кредитного договору № 21.07.2025-100000952 від 21.07.2025, за умовами якого домовились, що строк, на який надається Кредит – 216 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 21.02.2026. Денна процентна ставка: 0.73%.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України ця правова позиція має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Ураховуючи положення ст. 204 ,207, 624, 628, 634, 368, 640 ЦК України, а також правову позицію ВП ВС, висловлену у постанові від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010, суд дійшов висновку про укладення між позивачем та відповідачем 21.07.2025 кредитного договору 21.07.2025-100000952.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності цього договору, він недійсним не визнаний.
Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачу кредитні кошти в загальному розмірі 27800,00 грн на номер картки НОМЕР_1 , що підтверджується листами ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-1606 від 16.06.2026.
Суд вважає, що позивачем надано належні і допустимі докази укладення із відповідачем кредитного договору № 21.07.2025-100000952 від 21.07.2025, виконання позикодавцем умов договору, отримання відповідачем кредитних коштів.
Докази про належне виконання відповідачем взятих на себе згідно з умовами кредитного договору обов`язків матеріали справи не містять.
Щодо строку та підстав нарахування позивачем процентів за користування відповідачем кредитними коштами, то суд зазначає таке.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2
ст. 1050 ЦК України.
Тобто, після припинення строку кредитного договору, проценти не нараховуються Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц.
Як встановлено судом, сторони у договорі № 21.07.2025-100000952 від 21.07.2025 узгодили строк кредитування 216 днів, отже, кредитодавець мав право нараховувати проценти за користування кредитом відповідачем протягом 216 днів.
З розрахунку заборгованості вбачається, що позивач не перевищував встановлені кредитним договором ставки по відсоткам за наданим кредитом та строк їх нарахування. 
Суд урахував, що кредитний договір укладений в електронній формі, тобто про його умови відповідач був ознайомлений попередньо, а відтак вільно та свідомо погодився виконувати взяті на себе зобов`язання, у тому числі і щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та сплати комісії за надання кредиту. При цьому, відповідач ознайомившись із умовами договору, мав реальну можливість відмовитися від його укладення та на момент підписання не звертався до кредитодавця - ТОВ «Споживчий центр» із заявами про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився зі всіма його умовами.
Виходячи з оплатного характеру кредитних договорів, суд дійшов висновку, що умови кредитного договору № 21.07.2025-100000952 від 21.07.2025 про сплату відсотків за користування кредитом є справедливими та не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки пункти договорів про розміри відсоткової ставки та комісії погоджено за домовленістю сторін.
Доказів про належне виконання відповідачем взятих на себе згідно з умовами кредитного договору № 21.07.2025-100000952 від 21.07.2025 зобов`язань, повернення суми кредиту, матеріали справи не містять.
Досліджений у судовому засіданні розрахунок заборгованості за кредитним договором № 21.07.2025-100000952 від 21.07.2025 суд вважає вірним.
Так, у відповідача утворилася заборгованість по кредитному договору № 21.07.2025-100000952 від 21.07.2025, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 23463,83 грн, по процентам в розмірі 21821,37 грн.
Отже, обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
Надаючи правову оцінку нарахованій позивачем сумі заборгованості за відсотками по ст. 625 ЦК України за кредитним договором № 21.07.2025-100000952 від 21.07.2025, суд урахував положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, за змістом якого у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
За цих обставин у стягненні з відповідача відсотків, нарахованих по ст. 625 ЦК України у розмірі 11732,00 грн слід відмовити.
Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції № СЦ00116941 від 18.06.2026 позивачем при поданні цієї позовної заяви до суду сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн. 
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, у розмірі 45285,20 грн
(79,42 %), суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам, у розмірі 2114,47 грн.
Крім того, позивач просив стягнути витрати пов`язані з надсиланням позовної заяви у розмірі 150,00 грн.Відповідно до квитанції № 2123305 від 17.06.2026 позивачем здійснено витрати у розмірі 145,38 грн на відправку поштової кореспонденції, а саме позовної заяви та додатків до неї на адресу відповідача. За таких обставин із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов`язані з надсиланням позовної заяви разом з додатками у розмірі 145,38 грн.
Покликаючись на положення ст. 259,263-265, 279 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Частково задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути із  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором (оферти) № 21.07.2025-100000952 від 21.07.2025 у сумі 45285 (сорок п`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 20 копійок, із яких: тіло кредиту в розмірі 23463,83 грн, проценти в розмірі 21821,37 грн.
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» у стягненні із  ОСОБА_1  за кредитним договором (оферти)
№ 21.07.2025-100000952 від 21.07.2025 відсотків нарахованих за ст. 625 ЦК України в розмірі 11732,00 грн.
Стягнути із  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» понесені судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2114,47 грн та витрат пов`язаних з надсиланням позовної заяви у розмірі 145,38 грн, а всього у розмірі 2259 (дві тисячі двісті п`ятдесят дев`ять) гривень 85 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України https://cb.ck.court.gov.ua/sud2322/.
Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032.
Відповідач:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя          Л.О. Шарая