ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
    	Справа № 636/248/26  Провадження 2/636/2101/26	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2026 місто Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:       головуючого – судді Оболєнської С.А.,
за участю секретаря судового засідання – Селевко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 4775445 від 29.06.2024 у розмірі 34895,00 грн, а також стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 4775445 від 29.06.2024 між акціонерним товариством «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , остання отримала кредит у розмірі 7000 грн 00 коп., строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування (547,50% річних). 23.04.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 23/04/25, відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «Лінеура Україна» відступила, а ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» прийняла права вимоги за договором № № 4775445 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.06.2024. Таким чином, ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» наділене правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 4775445. Відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, чим порушила умови договору, в результаті чого допустила заборгованість за кредитним договором № 4775445 від 29.06.2024, яка становить 34895,00 грн, з яких 7000,00 грн - заборгованість за кредитом, 25095,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до кредитного договору за період з 29.06.2024 по 23.04.2025 (включно), 2800,00 грн – заборгованість за штрафом. Посилаючись на те, що відповідачка, не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, порушує його умови, просить суд стягнути із відповідачки на користь позивача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.
Ухвалою від 12.01.2026 справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи, згідно із ст.128 ЦПК України, повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надала, заяв про розгляд справи в її відсутності не надходило.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 4775445 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Кредитний договір підписано відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора. Відповідно до пункту 1.2-1.4.1. Договору сума кредиту становить 7000,00 грн, строк 360 днів, стандартна процентна ставка 1,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту.
Договір № 4775445 підписано ОСОБА_1 29.06.2024 о 17:12:17 електронним підписом 96389.
Кредитні кошти були перераховані Відповідачу 24.06.2024 на платіжну картку № НОМЕР_2 .
За інформацією в листі ТОВ «Пейтек» відповідно до договору № 03012024-1 від 03.01.2024 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 7000,00 грн на платіжну карту № НОМЕР_3 . 
Витребуваною від АТ «Універсал Банк» інформацією від 14.03.2026 підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 . Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій: фінансовий номер телефону НОМЕР_4 , по рахунку(ах) НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) було зарахування коштів на суму 7000,00 грн за період 29.06.2024 – 04.07.2024.
23.04.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» було укладено договір відступлення прав вимоги № 23/04/25, відповідно до умов якого право вимоги за договором №4959604 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.08.2024 перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС».
На підтвердження переходу прав вимоги позивач надає договір відступлення прав вимоги № 23/04/25 від 23.04.2025, витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 23/04/25, а також платіжну інструкцію № 2386 на підтвердження оплати за договором відступлення прав вимоги.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № 4775445 від 29.06.2024 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 23.04.2025 становить 34895,00 грн, з яких 7000,00 грн - заборгованість за кредитом, 25095,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до кредитного договору за період з 29.06.2024 по 23.04.2025 (включно), 2800,00 грн – заборгованість за штрафом.
Положеннями частини першої статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Статтею 208 ЦПК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 1047 договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Крім того відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином судом встановлено, що укладений Договір № 4959604 від 11.09.2024 відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 639, 1047, 1055 ЦК України.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Сума заборгованості відповідача за Кредитним договором відповідно до Витягу з реєстру боржників від 23.04.2025 до Договору факторингу № 23/04/25 від 23.04.2025 становить 34895,00 грн.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Суд, перевіряючи розрахунок процентів, наданий позивачем за кредитним договором, не може погодитися з його правильністю, з огляду на таке.
22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 денна процентна ставка має становити не більше 2,5%, з 22.04.2024 - не більше 1,5%, з 20.08.2024 - не більше 1%.
Керуючись вимогами Закону, суд, провівши власний розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом, зазначає наступне.
Зі змісту позовної заяви убачається, що позивач просить стягнути відсотки за користування кредитом за період з 29.06.2024 по 23.04.2025. 
З матеріалів справи слідує, що відповідач отримав кредитні кошти 29.06.2024 у розмірі 7000,00 грн.
Отже, згідно вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» денна ставка відсотків має бути не більше 1,5 %, відтак, за період з 29.06.2024 до 20.08.2024 розмір процентів, який підлягає стягненню з позивача складає 5460,00 грн (7000,00 х 52 днів х 1,5%).
В свою чергу, починаючи з 20.08.2024 - денна ставка має становити не більше 1%.
За період з 20.08.2024 по 23.04.2025 розмір процентів становить 17290,00 грн (7000,00 х 247 днів х 1%).
Всього, заборгованість по відсоткам становить 22750,00 грн.
Стосовно заявленої вимоги про стягнення штрафів розмірі 2800,00 грн. суд зазначає таке.
24 лютого 2022 року Указом Президента України№ 64/2022«Про введення воєнного станув Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023 і діє до цього часу.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також зазначеним Законом внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» про стягнення з ОСОБА_2  штрафу в розмірі 2800,00 грн задоволенню не підлягають. 
Відповідно до ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що врегульовано положеннями ст. 77 ЦПК України.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Разом з тим, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем на погашення боргу сплачено відсотки в розмірі 6300,00 грн та штраф у розмірі 700,00 грн, які підлягають зарахуванню до суми боргу відповідача по процентам за кредитним договором. 
Таким чином, сума заборгованості складає : 7000,00 грн – заборгованість за кредитом та 15750 грн – заборгованість за відсотками, а всього: 22750,00 грн.
У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
В обґрунтування понесення та розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн позивач надав копії таких документів: договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та адвокатом Руденком К.В., де сторони погодили, що вартість послуг виконавця становить 10000,00 грн за складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника замовника; довіреності; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; акту приймання-передачі наданих послуг № 116 від 04.11.2025 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, згідно з яким вартість послуги з підготовки позовних заяв про стягнення заборгованості з боржників ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» згідно реєстру № 1 від 04.11.2025 становить 100000,00 грн; витягу з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 116 від 04.11.2025 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, згідно з яким, вартість підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором № 4775445 від 29.06.2024 та клопотання про витребування доказів становить 10000,00 грн; платіжної інструкції № 3337 про сплату 06.11.2025 ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» на користь ОСОБА_3 100000,00 грн згідно договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 по акту № 116 від 04.11.2025.
Як передбачено ч. ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені останнім при подачі позову документально підтверджені витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1579,30 грн (22750 х 2422,40 / 34895,00) та витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 6519,56 грн (22750 х 10000,00 / 34895,00). 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 178, 133, 137, 141, 223, 263, 265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4775445 від 29.06.2024 у розмірі 22750 (двадцять дві тисячі сімсот п`ятдесят) грн 00 коп., з яких: з яких 7000,00 грн - заборгованість за кредитом, 15750,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до кредитного договору за період з 29.06.2024 по 23.04.2025 (включно), судовий збір у розмірі 1579 (одна тисяча п`ятсот сімдесят дев`ять) грн 30 коп. та витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 6519 (шість тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн 56 коп.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», юридична адреса місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 4, 03124, ЄДРПОУ 41915308.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , паспорт серії НОМЕР_8 , адреса реєстрації місця проживання як ВПО: АДРЕСА_1 .
Суддя:     С.А. Оболєнська