Справа №212/12489/26 
1-кп/212/1372/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2026 року Покровський районний суд міста Кривого Рогу

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження №62025080100003174, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.02.2022 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 190 ч 2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 76 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки. 
- 09.04.2024 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч 4 КК України. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.02.2022 та остаточно призначити основне покарання у виді позбавлення волі на 8 років. Згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08.08.2024 року в частини призначеного покарання залишити без змін. Звільнений 28.02.2025 Синельниковська ВК Дніпропетровської області №94 на підставі ухвали Синесьниківського міського суду Дніпропетровської області від 20.02.2025 року ст. 81-1 КК України умовно-дострокове звільнення, невідбутий строк 4 роки 9 місяців 11 днів для проходження військової служби за контрактом, вибув ВЧ НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи судимість, яка у встановленому законом порядку не знята та не погашена. 28 лютого 2025 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №63 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду гранатометника 1-го стрілецького спеціалізованого відділення 1-ї стрілецької спеціалізованої роти (Шквал) військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат». ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, дотримуватися вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, Військової Присяги.
05 березня 2025 року солдат ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану, самовільно без дозволу командира залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього. 
В ході відпрацювання осіб, які самовільно залишили військову частину, працівниками СКП ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, 11 липня 2026 року, був зупинений ОСОБА_3 , та доставлений до ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кості Гордієнка, буд. 7, після чого був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, чим припинено вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби.
06 серпня 2026 року між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме: за ч. 5 ст. 407 КК України призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2024, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5років 1 місяць.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Захисник - адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Вказане дає підстави суду дійти висновку, що ОСОБА_3 , будучи особою, до якої застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання вчинив нове кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 81-1 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Таким чином, у зв`язку із вчиненням ОСОБА_3 нового кримінального правопорушення протягом невідбутої частини покарання, суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року.
Як встановлено судом, на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025 року ОСОБА_3 було умовно-достроково звільнено від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом. Невідбута частина покарання становила 4 роки 9 місяців 11 днів.
Сторони угоди про визнання винуватості погодили часткове приєднання до покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, частини невідбутого покарання за попереднім вироком та визнати остаточним призначення ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Суд, перевіривши узгоджене сторонами покарання, вважає, що воно відповідає вимогам кримінального закону, узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 81-1 КК України, а також умовам укладеної угоди про визнання винуватості.
За таких обставин суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника, та вважає, що узгоджене сторонами покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід обраний у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 13 липня 2026 року обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Крім того, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання за даним вироком час його попереднього ув`язнення, а саме в період з 11.07.2026 включно, із розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06.08.2026 року між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 62025080100003174 від 22.04.2025.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за якими призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року та за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 11 липня 2026 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, виключно з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6