Справа № 473/11/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

"22" липня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого – судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (згідно уточнених даних - ОСОБА_2 ) про стягнення заборгованості, в якому вказувало, що 01 січня 2021 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» уклало з ОСОБА_1 . Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №3374243. 
За умовами договору ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» зобов?язалося надати та надало ОСОБА_1 в борг на умовах позики грошові кошти у розмірі 12 000 грн, які відповідачка зобов`язалася повернути позикодавцю протягом 14 днів – не пізніше 15 січня 2021 року.
Також ОСОБА_1 зобов`язалася сплачувати на користь позикодавця: 
- проценти за користування позикою у розмірі 1,99 % від суми позики за кожен день користування коштами (знижена (акційна) процентна ставка становить 0,49 % від суми позики за кожен день користування коштами);
- проценти у розмірі 2,70 % від суми позики за кожен день понадстрокового користування коштами (нараховуються у разі порушення позичальницею строку повернення позики).
10 липня 2020 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» уклало з ТОВ «ФК «Профіт Капітал» Договір факторингу №10072020, за яким первісний кредитор за окремим Реєстром прав вимоги №120 від 30 листопада 2021 року відступив позивачу право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з договору позики №3374243 від 01 січня 2021 року. 
Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 30 листопада 2021 року виникла заборгованість у загальному розмірі 27 658,35 грн, у тому числі:
-заборгованість за позикою – 9 368,33 грн;
-заборгованість за процентами за користування позикою – 18 290,02 грн. 
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки у повному обсязі.
В судове засідання представниця позивача Ушакевич М.П. не з`явилася, проте згідно наявної в матеріалах справи заяви просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, судом належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача в окремій заяві проти цього не заперечувала.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 01 січня 2021 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» уклало з ОСОБА_1 . Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №3374243. 
За умовами договору ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» зобов?язалося надати ОСОБА_1 в борг на умовах позики грошові кошти у розмірі 12 000 грн, які відповідачка зобов`язалася повернути позикодавцю протягом 14 днів – не пізніше 15 січня 2021 року.
Також ОСОБА_1 зобов`язалася сплачувати на користь позикодавця: 
- проценти за користування позикою у розмірі 1,99 % від суми позики за кожен день користування коштами (знижена (акційна) процентна ставка становить 0,49 % від суми позики за кожен день користування коштами);
- проценти у розмірі 2,70 % від суми позики за кожен день понадстрокового користування коштами (нараховуються у разі порушення позичальницею строку повернення позики).
10 липня 2020 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» уклало з ТОВ «ФК «Профіт Капітал» Договір факторингу №10072020, за яким первісний кредитор за окремим Реєстром прав вимоги №120 від 30 листопада 2021 року відступив позивачу право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з договору позики №3374243 від 01 січня 2021 року. 
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції на час укладення правочину) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України (в редакції на час укладення правочину) якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що договір позики був вчинений в електронній формі. Зокрема, сторони з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» узгодили у договорі усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця погодилася з ними та підписала правочин за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Таким чином, на підставі вказаного договору у ОСОБА_1 виникли відповідні права та обов`язки позичальниці.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Положення ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України передбачають обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України в разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник не звільняється від виконання зобов`язання та зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. 
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). 
Таким чином, з укладенням договору факторингу, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшли усі права та обов`язки первісного кредитора за договором.
Матеріалами справи (а.с. 24-25) підтверджено повне виконання позикодавцем своїх зобов`язань за договором позики.
Що стосується твердження позивача про наявність заборгованості за договором позики у зв`язку з неналежним виконанням позичальницею його умов, то в цій частині суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики станом на 30 листопада 2021 року заборгованість становить 27 658,35 грн, у тому числі:
заборгованість за позикою – 9 368,33 грн;
заборгованість за процентами за користування позикою (за період з 01 січня 2021 року до 18 жовтня 2021 року) – 18 290,02 грн. 
Проте суд не погоджується з вказаним розрахунком у зв`язку із наступним.
Зокрема встановлено, що позикодавець здійснював нарахування позичальниці договірних процентів як в межах встановленого договором 14-денного строку користування позикою, так і поза межами цього строку. 
Проте договір позики не містить умов щодо можливості продовження строку користування позикою без окремого погодження сторін договору.
Також матеріали справи не містять доказів укладення сторонами окремого додаткового договору (додаткової угоди) про продовження строку користування позичальницею позикою або погодження сторонами вказаної умови іншим чином. 
Водночас, за загальним правилом позикового зобов`язання, після закінчення узгодженого в договорі строку користування позикою нарахування позикових процентів припиняється, а підлягають застосуванню передбачені ст. 625 ЦК України наслідки порушення грошового зобов`язання. 
Однак окремих вимог щодо застосування передбачених ст. 625 ЦК України наслідків порушення позичальницею грошового зобов`язання позивач не заявляв та відповідного розрахунку не надав. 
Тому розмір договірних процентів, розрахованих в межах узгодженого сторонами строку користування позикою (з 01 січня 2021 року до 15 січня 2021 року), згідно розрахунку боргу становить 800,72 грн.
Водночас, згідно розрахунку боргу, на виконання умов договору позики та погашення заборгованості ОСОБА_1 сплатила кошти у загальному розмірі 13 864,04 грн, тобто в більшому розмірі, ніж потрібно для погашення позики у розмірі 12 000 грн та сплати заборгованості за процентами, нарахованими в межах узгодженого строку користування позикою (800,72 грн).
Вказане свідчить про те, що позивачем не доведено наявності та розміру боргу за договором позики, а тому вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити. 

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. 

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. 

Суддя: О.В. Вуїв