Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/379/26 
номер провадження 2/695/1429/26

20 липня 2026 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Ушакової К.М.,
за участю: секретаря судового засідання - Демченко Л.О.,
відповідача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
АТ «ІДЕЯ БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 22.12.2021 між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту та страхування №A03.00615.009189393. Відповідно до кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 126460 грн., зі сплатою 51 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів, у строки, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно з кредитним договором, що підтверджується належним чином засвідченими копіями доказів видачі кредиту. Станом на дату подання цієї заяви відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений кредитним договором строк та не сплатила нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором. Останню сплату відповідачем за кредитним договором здійснено 03.12.2025. У зв`язку з чим заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 07.01.2026 становить 323543,98 грн., із яких: прострочений борг - 121090,77 грн.; прострочені проценти - 202453,21 грн.. Заборгованість відповідача також підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 07.01.2026. 
Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №A03.00615.009189393 від 22.12.2021 у розмірі 323543,98 грн. та судовий збір у розмірі 4853,16 грн..
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.
20 березня 2026 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення, згідно яких убачається, що відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору №A03.00615.009189393 від 22.12.2021 та факт отримання кредитних коштів у сумі, визначеній договором. Водночас заперечує розмір заборгованості та процентів, які позивач просить стягнути. Відповідач вказує, що у позовній заяві не доведено та не обґрунтовано розмір заборгованості за тілом кредиту і нарахованих процентів. Посилається на те, що з виписки банківського рахунку, на який було зараховано кредитні кошти та надалі зараховувалися платежі на погашення кредиту, неможливо перевірити правильність нарахування процентів та встановити підстави визначення заявленої до стягнення суми. Також звертає увагу на те, що за період з 2021 по 2025 рік сума основного боргу зменшилась лише на 5370 грн.. Згідно вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань від 02.12.2025: 76820 грн. - основний борг; 44270,77 грн. - прострочений основний борг; 170993 грн. - прострочені проценти; 32960 грн. - строкові проценти. Вказує, що кредитний договір №A03.00615.009189393 від 22.12.2021 не передбачає подвійного нарахування процентів, а позивач не обґрунтував їх нарахування, тому, на думку відповідача, прострочені проценти є прихованими штрафними санкціями за несвоєчасну сплату кредиту. Посилаючись на Закон №2120 від 15.03.2022, яким внесено зміни до ЦК України та Закону № 1734, зазначає, що з 24 лютого 2022 року та протягом дії воєнного стану і тридцятиденного строку після його припинення або скасування до позичальника не можуть застосовуватись штрафні санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання. У зв`язку з цим визнає лише основний борг у розмірі 76820 грн. та строкові проценти у розмірі 32960,21 грн., а в іншій частині позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Також просить суд врахувати, що загальний розмір процентів, нарахованих позивачем, становить 202453,21 грн.. Зазначає, що у судовій практиці сформувався підхід, відповідно до якого споживач не повинен сплачувати непропорційно великі проценти чи штрафи, якщо такі умови є несправедливими. Вказує, що це правило не пов`язане з воєнним станом і застосовується до споживчих кредитів. Посилається на п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого умови договору, що передбачають сплату споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 % вартості продукції), є несправедливими, суперечать засадам справедливості, добросовісності та розумності, закріпленим у статтях 509, 627 ЦК України та принципу верховенства права. 
03 квітня 2026 року від АТ «ІДЕЯ БАНК» надійшли додаткові пояснення у справі, у яких зазначено, що оскільки у письмових поясненнях відповідач визнала позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у розмірі 109780,21 грн., тому в цій частині позовні вимоги не підлягають доказуванню та повинні бути задоволені. Наявний у матеріалах справи розрахунок кредитної заборгованості ОСОБА_1 та виписки з її рахунків є належними доказами наявності заборгованості позичальника. У виписці по поточному рахунку відповідача зазначені всі зарахування та погашення по кредиту. Таким чином, матеріали справи містять всі належні, достатні, достовірні та допустимі докази надання ОСОБА_1 кредиту та наявності у нього кредитної заборгованості, а також обґрунтованості її розміру. Відповідач стверджує, що прострочені проценти є прихованими штрафними санкціями за несвоєчасну сплату кредиту. Дані обставини не відповідають дійсності у зв?язку із наступним. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 124460 грн., зі сплатою 51% річних. В додатку №1 до кредитного договору передбачений графік платежів, в якому визначена сума кредиту та сума процентів, що мала сплачуватись відповідачем щомісячно за користування кредитними коштами. Заборгованість - сума фінансових зобов?язань, грошових боргів, що підлягає погашенню, поверненню в певний термін. Якщо до цього терміну заборгованість не погашена, то вона стає простроченою. Строковий борг - це частина основної суми позики (тіла), яку позичальник зобов?язаний повернути згідно з додатком №1 до кредитного договору. Прострочений борг - це основна сума позики (без відсотків та комісій), яку позичальник не повернув банку. Строкові проценти - це проценти, що мають сплачуватись щомісячно відповідно до графіку щомісячних платежів, визначених додатку №1 до кредитного договору. У випадку ж прострочення платежів по тіла кредиту та сплаті строкових процентів, їхня сума переходить з строкових до простроченого боргу та прострочених процентів (простроченої заборгованості). У зв?язку із невиконанням умов кредитного договору та відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» на адресу відповідача банком надіслано вимогу про усунення порушення кредитних зобов?язань від 02.12.2025. Відповідно строк виконання зобов?язання змінився, а отже вся сума боргу та проценти були переведені на прострочену заборгованість. Виходячи з вищевикладеного, сума заборгованості відповідача по процентам становить 202453,21 грн.. Позивач не заявляв вимогу про стягнення з відповідача неустойки. 
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.05.2026 закрито підготовче засідання у цивільній справі за позовом АТ «ІДЕЯ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження. 
У судове засідання представник АТ «ІДЕЯ БАНК» не з`явився. У позовній заяві просили проводити розгляд справи за відсутності представника позивача та за наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні частково визнала позовні вимоги. Підтримала письмові пояснення, які приєднані до матеріалів справи. Повідомила, що уклала кредитний договір у 2021 році та частково погасила заборгованість. Просила зменшити нараховані відсотки.
Заслухавши відповідача та дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що 22.12.2021 між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту та страхування №A03.00615.009189393.
Пунктом 1 договору кредиту №A03.00615.009189393 від 22.12.2021 передбачено умови, на яких банк надав клієнту кредит, а саме: сума кредиту - 126460,00 грн.; процентна ставка - змінювана, що становить 51 % річних; строк кредиту – 60 місяців.
Відповідно до п. 1.6. договору кредиту №A03.00615.009189393 від 22.12.2021 строк дії договору та дата повернення кредиту - до 22.12.2026.
Згідно п. 1.10 договору кредиту №A03.00615.009189393 від 22.12.2021 банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в сумі 120438,10 грн на рахунок позичальника НОМЕР_2 , відкритий в АТ «ІДЕЯ БАНК».
У пункті 1.11 договору кредиту №A03.00615.009189393 від 22.12.2021 передбачено, що змінювана процентна ставка згідно п. 1.3 договору визначається як змінна частина ставки, збільшена на маржу банку в розмірі 41,5%. Станом на день укладення договору встановлена кредитодавцем змінна частина ставки становить 9,5%, що разом з маржею банку (51%) становить змінювану процентну ставку, зазначену в п.1.3 договору.
Пунктом 1.12.2 договору кредиту №A03.00615.009189393 від 22.12.2021 передбачено, що у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення кредиту, такі платежі або повернення кредиту, здійснюються клієнтом протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця такої вимоги, надісланої листом через установу зв`язку.
Відповідно до п.п. 2 договору кредиту №A03.00615.009189393 від 22.12.2021 нанесенням власноручного підпису під цим договором, клієнт акцептує Публічну пропозицію про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО) та Публічну оферту на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, які зберігаються на офіційному сайті банку https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts та погоджується з тим, що ДКБОФО та Тарифи, які є невід`ємною частиною ДКБОФО, Графік щомісячних платежів, що є додатком № 1 до цього договору, є невід`ємними складовими цього договору та зобов`язується виконувати їх умови.
Відповідно до п. 2 договору кредиту №A03.00615.009189393 від 22.12.2021, нанесенням власноручного підпису під цим договором застрахована особа укладає договір добровільного страхування життя.
Згідно п. 2.1 кредиту №A03.00615.009189393 від 22.12.2021 страховий внесок одноразовий становить 6021,90 грн..
Кредитор свої зобов`язання за договором виконав, що підтверджується меморіальними ордерами №8196927 від 22.12.2021, №8196936 від 22.12.2021, №8196929 від 22.12.2021.
Випискою по рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ІДЕЯ БАНК» на ім`я ОСОБА_1 підтверджується, що ОСОБА_1 сплачувала кошти на погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №A03.00615.009189393 від 22.12.2021, які зараховувалися банком на погашення заборгованості за основним боргом та процентами за користування кредитними коштами.
Відповідно до вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань №12.4.2/А/03.00615.009189393 від 02.12.2025 та довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №A03.00615.009189393 від 22.12.2021 станом на 07.01.2026 заборгованість відповідача становить 323543,98 грн., із яких: прострочений борг - 121090,77 грн.; прострочені проценти - 202453,21 грн..
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Посилання відповідача на те, що відсотки є надмірними також не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Згідно до ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Наведені умови не є нікчемними відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про захист прав споживачів».
У межах розгляду цієї справи зустрічної вимоги про визнання недійсними певних умов спірного договору або усього договору не заявлено.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Оскільки умови укладеного між сторонами спірного договору відповідачем у судовому порядку не оспорювались, враховуючи вимоги законодавства, яке регулювало спірні правовідносини на час їх виникнення, у суду відсутні підстави для визнання умов даного договору недійсними за власною ініціативою, безпідставно звільнивши відповідача від виконання зобов`язань за кредитним договором.
Суд, зауважує, що ЗУ «Про захист прав споживачів» та п. 1.12. договору передбачено право споживача/позичальника протягом 14 днів з моменту укладення договору відмовитись від нього в односторонньому порядку, проте ОСОБА_1 правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом 14 днів не скористалась та продовжувала користуватись кредитом на погоджених між сторонами умовах.
Крім того, відповідачем ОСОБА_1 клопотань про призначення судової економічної експертизи та витребування доказів, які могли б підтвердити або спростувати обставини наявності кредитної заборгованості, не заявлялось.
Натомість наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт видачі та отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів, про що свідчать підпис у кредитному договорі, в якому погоджено між сторонами всі істотні умови, порядок отримання та погашення заборгованості, наслідки невиконання зобов`язань за договором, а розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку підтверджується факт користування кредитними коштами та вчинення відповідачем дій щодо часткового погашення заборгованості. 
Суд вважає, що відповідач, всупереч вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала власного розрахунку заборгованості, належних та допустимих доказів на підтвердження виконання нею зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, у тому числі і сплати процентів за користування кредитними коштами та наявної заборгованості за кредитним договором в іншому розмірі.
Дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто. Нарахування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося позивачем у межах строку кредитування та відповідно до умов кредитного договору, із якими відповідач погодилася під час його укладення. Відтак, відсутні підстави вважати нараховані відсотки надмірними та необгрунтованими. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «ІДЕЯ БАНК» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4853,16 грн.
Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» (місцезнаходження: вул. Валова 11, м. Львів; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 19390819) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» заборгованість за кредитним договором №A03.00615.009189393 від 22.12.2021 у розмірі 323543,98 грн., із яких: 121090,77 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 202453,21 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» 4853,16 грн. судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: К.М. Ушакова