ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2528/26 Справа № 205/12533/25 | | Суддя у 1-й інстанції - Нощенко І. С. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 вересня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Новокодацького районного суду міста Дніпра від 19 червня 2026 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, 20 липня 2025 року о 01 годині 35 хвилин, в м. Дніпро, Кайдацький Міст, водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 630, д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зі згоди водія за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820, прилад 0502», результат тесту склав 0,48%.. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.
Постановою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 19 червня 2026 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП.
В обґрунтування посилається на такі обставини:
-дізнався про існування оскаржуваної постанови та фактично отримав її копію лише 12 серпня 2026 року;
-12 серпня 2026 року вперше отримав копію постанови, яка була винесена датою, що не відповідає фактичному часу її виготовлення, а саме — 19 червня 2026 року;
-станом на 06 серпня 2026 року за справою № 205/12533/25 значиться номер провадження: 3/205/3932/25, а станом на 22 серпня 2026 року автоматична система надсилає повідомлення на електронну пошту про те, що у справі № 205/12533/25 раптово з`явився номер провадження: 3/205/2644/26;
-станом на 23.08.2026 р. рішення повністю відсутнє в підсистемі «Електронний суд» та ЄДРСР, згідно із автоматизованим регламентом АСДС, підписання КЕП судді та вивантаження рішення в реєстр має відбутися в день ухвалення, а тому відсутність рішення через два місяці після нібито ухвалення підтверджує, що в червні та липні цього рішення не існувало;
-у протоколі серії ЕПР1 № 396923 від 20.07.2025 р. та на чеку приладу Alcotest написано: « ОСОБА_1 від підпису відмовився». Проте у графах свідків та понятих у протоколі стоять прочерки. Відповідно до закону, відмова від підпису результатів огляду та самого протоколу обов`язково має фіксуватися у присутності двох свідків, оскільки свідків не було залучено, а відеозапис не компенсує цей недолік, огляд є недійсним, а протокол — недопустимим доказом;
-порушено право на захист, оскільки суд розглянув справу 19.06.2026 р. за відсутності ОСОБА_1 , який не отримував судових повісток і не був належним чином повідомлений.
ОСОБА_1 заявляє в апеляційній скарзі клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати у Новокодацького районного суду м. Дніпра — лог-файли (аудит-трек) АСДС щодо справи № 205/12533/25, які відображають точний час створення, редагування, збереження та накладення КЕП суддею ОСОБА_2 на файл постанови із штрих-кодом *439*38877458*1*1*; у Територіального управління Державної судової адміністрації — копію Наказу про надання щорічної відпустки судді Новокодацького районного суду м. Дніпра Нощенку І.С. у липні-серпні 2026 року.
Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.  
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Вимоги апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 щодо поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, у зв`язку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження підлягають задоволенню, оскільки відповідно до матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 отримав повний текст постанови лише 12.08.2026 року, а тому подав апеляційну скаргу у встановлений десятиденний строк після отримання копії постанови.
Вирішуючи питання щодо поданих ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» клопотання про долучення доказів, додаткових пояснень у справі та заяви про розгляд справи за відсутності особи, яка бере участь у справі, суд виходить із такого.
Відповідно до статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу та є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, крім випадків, установлених законом.
Разом із тим, на підтвердження повноважень Мироненка Д.М. на представництво інтересів ОСОБА_1 у цій справі належних документів не надано. Надана довіреність сама по собі не підтверджує, що Мироненко Д.М. уповноважений представляти інтереси саме ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, що переглядається в апеляційному порядку.
Крім того, матеріали справи не містять документів, які підтверджують, що ОСОБА_3 має статус адвоката або є іншим фахівцем у галузі права, який відповідно до закону має право надавати правову допомогу.
Таким чином, передбачених статтею 271 КУпАП підстав для визнання Мироненка Д.М. особою, яка має право представляти інтереси ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи, не встановлено.
За таких обставин подані ОСОБА_3 клопотання, додаткові пояснення та заява не можуть розглядатися судом як такі, що подані уповноваженим представником Терещенка М.О., а тому не беруться судом до уваги під час апеляційного розгляду справи.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі. 
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема: 
-протоколом серії ЕПР1 № 396923 від 20.07.2025 року;
-відеозаписом;
-роздруківкою за результатами проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 ОСОБА_1 20.07.2025 року, результат – 0, 48 ‰;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , результат – 0, 48 ‰.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Зазначені вище докази є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.
Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено на місці зупинки транспортного засобу за його згодою із застосуванням спеціального технічного засобу «Alcotest 6820». За результатами огляду встановлено наявність алкоголю в організмі — 0,48 ‰, що зафіксовано у відповідних матеріалах справи.
Доводи апеляційної скарги про недійсність проведеного огляду у зв`язку з відсутністю двох свідків суддя апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів, а під час його проведення застосовуються технічні засоби відеозапису. У разі неможливості застосування відеозапису огляд проводиться у присутності двох свідків, отже, закон не встановлює обов`язкової присутності двох свідків у кожному випадку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. За наявності відеозапису проведення огляду присутність свідків не є обов`язковою.
З дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції у період дії комендантської години, про що водієві повідомлено.
При цьому відеозапис містить безпосередню фіксацію проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу та результату такого огляду.
Посилання на те, що у протоколі серії ЕІР1 № 396923 від 20 липня 2025 року та на чеку приладу міститься запис « ОСОБА_1 від підпису відмовився», а у графах свідків та понятих проставлені прочерки, не свідчить про недійсність проведеного огляду чи недопустимість протоколу.
Відмова особи від підпису протоколу або інших документів сама по собі не зумовлює недійсності таких документів та не свідчить про недотримання працівниками поліції вимог закону, оскільки така відмова підлягає відповідній фіксації, що в цьому випадку й було зроблено.
Крім того, з відеозапису вбачається поведінка ОСОБА_1 під час проведення огляду, послідовність дій працівників поліції та самого водія, а також відсутність будь-яких обставин, які б свідчили про примушування останнього до проходження огляду або про проведення такого огляду всупереч його волі. Крім того, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкогольних напоїв. О 01 годині 49 хвилин він безпосередньо зазначив, що саме вживав, що зафіксовано на відеозаписі. Зазначені пояснення узгоджуються з наявністю у нього ознак алкогольного сп`яніння, зафіксованих працівниками поліції, та результатом проведеного огляду — 0,48 ‰.
Таким чином, зміст відеозапису узгоджується з іншими доказами у справі та підтверджує факт зупинки транспортного засобу, проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, його участь у такому огляді та результат огляду.
У матеріалах справи відсутнє підтвердження направлення судових повісток на адресу ОСОБА_1 , у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу. Разом із тим сама по собі зазначена обставина не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Відповідно до положень КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, а тому суд першої інстанції мав правові підстави для розгляду справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Водночас правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, до зазначеного переліку не входить, а тому присутність такої особи під час розгляду справи не є обов`язковою.
Крім того, під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 мав реальну можливість реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема надати пояснення щодо обставин справи, висловити свої доводи та заперечення, а також звернути увагу суду на обставини, які, на його думку, мають значення для правильного вирішення справи.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що постанову суду першої інстанції фактично було виготовлено не 19 червня 2026 року, а пізніше, суддя апеляційної інстанції зазначає наступне.
У матеріалах справи міститься постанова Новокодацького районного суду міста Дніпра від 19 червня 2026 року, підписана суддею Нощенком І.С., яким притягнено ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. При цьому апелянтом не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що зазначена постанова не була постановлена 19 червня 2026 року, що суддя Нощенко І.С. не приймав такого рішення у вказану дату або що постанова, наявна у матеріалах провадження, була підписана в інший час.
Посилання на те, що станом на 06 серпня 2026 року у справі № 205/12533/25 зазначався номер провадження № 3/205/3932/25, а станом на 22 серпня 2026 року — № 3/205/2644/26, не свідчить про те, що оскаржувану постанову було постановлено або виготовлено у серпні 2026 року.
Відповідно до п. 2.2.4 Положення про автоматизовану систему документообігу суду кожній судовій справі надається єдиний унікальний номер, який формується автоматизованою системою та залишається незмінним незалежно від проходження справи в інстанціях. При цьому згідно з п. 2.2.5 цього Положення автоматизованою системою може формуватися номер провадження судової справи, необхідний для діловодства відповідного суду, який може містити, зокрема, номер справи за порядком у поточному році, рік реєстрації та інші дані, необхідні для діловодства.
Таким чином, єдиний унікальний номер судової справи та номер провадження є різними за своїм призначенням і правовою природою реквізитами. Єдиний унікальний номер справи № 205/12533/25 у цьому випадку залишається незмінним та ідентифікує саме цю судову справу, тоді як номер провадження є реквізитом, що використовується для потреб діловодства відповідного суду.
Отже, сама по собі наявність у різні дати різних номерів провадження — № 3/205/3932/25 та № 3/205/2644/26 — не свідчить про існування різних судових справ, повторний розгляд справи чи постановлення оскаржуваного рішення саме у серпні 2026 року.
Більше того, незмінність єдиного унікального номера справи № 205/12533/25 у поєднанні з наявністю в матеріалах справи постанови від 19 червня 2026 року, підписаної суддею Нощенком І.С., не дає підстав пов`язувати зміну номера провадження із датою постановлення судового рішення. 
Так само відсутність постанови у певний момент часу в підсистемі «Електронний суд» чи Єдиному державному реєстрі судових рішень не є доказом того, що постанову не було постановлено у зазначену в ній дату. Технічний момент завантаження, оприлюднення чи відображення судового рішення в інформаційній системі не змінює дату його постановлення.
Посилання на те, що відповідне рішення нібито мало бути підписано кваліфікованим електронним підписом та завантажено до відповідних інформаційних систем у день його ухвалення, також не свідчить про те, що судове рішення не було постановлено 19 червня 2026 року. Навіть за наявності певної різниці у часі між постановленням судового рішення та його технічним відображенням у відповідних інформаційних системах така обставина не змінює дати постановлення рішення та не є доказом його постановлення у серпні 2026 року.
Доводи щодо можливого перебування судді Нощенка І.С. у відпустці в липні-серпні 2026 року є припущенням та не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Щодо посилань на ст. 38 КУпАП та закінчення строків накладення адміністративного стягнення суддя апеляційної інстанції зазначає, що питання дотримання такого строку має оцінюватися виходячи з фактичної дати прийняття судом постанови, а не з дати її подальшого технічного відображення в ЄДРСР, підсистемі «Електронний суд» чи отримання її копії особою.
Водночас наведені ОСОБА_1 обставини не спростовують дату прийняття постанови, зазначену в ній та підтверджену наявністю в матеріалах справи відповідного судового рішення, підписаного суддею Нощенко І.С.
Щодо клопотання ОСОБА_1 про витребування лог-файлів (аудит-треку) АСДС щодо справи № 205/12533/25, які, на його думку, мають відображати точний час створення, редагування, збереження та накладення КЕП суддею Ношенком І.С. на файл постанови, а також копії наказу про надання щорічної відпустки судді Ношенку І.С. у липні-серпні 2026 року, суддя апеляційної інстанції не вбачає підстав для його задоволення.
Зазначене клопотання фактично спрямоване на перевірку припущення апелянта про те, що постанова Новокодацького районного суду міста Дніпра не була постановлена 19 червня 2026 року. Проте в матеріалах справи вже міститься відповідна постанова від 19 червня 2026 року, підписана суддею Ношенко І.С.
Лог-файли автоматизованої системи, на витребуванні яких наполягає апелянт, можуть містити відомості про технічні операції з електронним файлом, однак сам по собі час створення, завантаження чи відображення електронного документа в інформаційній системі не є тотожним даті постановлення судового рішення. Тому витребування таких відомостей за відсутності інших об`єктивних даних про невідповідність дати постановлення рішення не має істотного значення для вирішення справи.
Не має істотного значення для вирішення питання про законність оскаржуваної постанови і витребування наказу про відпустку судді Ношенка І.С. у липні-серпні 2026 року, оскільки зазначений апелянтом період настає після дати, якою датована оскаржувана постанова. Сам факт перебування судді у відпустці у подальшому періоді не спростовує факту постановлення ним судового рішення 19 червня 2026 року.
Таким чином, клопотання про витребування зазначених документів та відомостей ґрунтується на припущеннях ОСОБА_1 та не містить належного обґрунтування того, яким чином витребувані відомості можуть спростувати фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції, або змінити висновок щодо його винуватості.
За таких обставин підстав для задоволення клопотання про витребування доказів суддя апеляційної інстанції не вбачає.
Загалом доводи апеляційної скарги зводяться переважно до незгоди апелянта з порядком документування та подальшого технічного відображення судового рішення, однак не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені судом першої інстанції обставини.
Суд першої інстанції на підставі наявних у справі доказів, яким надано належну оцінку в їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доказів, які б свідчили про недостовірність результату огляду, порушення встановленого порядку його проведення, відсутність вини ОСОБА_1 або наявність інших передбачених законом підстав для закриття провадження у справі, апелянтом не надано.
Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, істотних порушень вимог КУпАП, які могли б бути підставою для скасування постанови, судом апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин постанова Новокодацького районного суду міста Дніпра від 19 червня 2026 року є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підстав для її скасування та закриття провадження у справі не вбачається.
Сукупність досліджених доказів є належною, допустимою та достатньою для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається. 
Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, вважаю за доцільне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  строк апеляційного оскарження постанови Новокодацького районного суду міста Дніпра від 19 червня 2026 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Новокодацького районного суду міста Дніпра від 19 червня 2026 року – залишити без задоволення.
Постанову Новокодацького районного суду міста Дніпра від 19 червня 2026 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду        О.Є. Джерелейко