ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" липня 2026 р. Справа№ 910/18197/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Кравчука Г.А.
суддів: Коробенка Г.П. 
Спаських Н.М. 

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 02.07.2026 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради
на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 (повний текст складено 17.06.2020)
у справі № 910/18197/19 (суддя Чинчин О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "База-Урс"
до Київської міської ради 
про скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог.
У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "База-Урс" (далі - ТОВ "База-Урс", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі – Міськрада, відповідач) про скасування рішення Київської міської ради № 880/880 від 28.07.2016 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 20.07.2007 № 79-6-00522, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Новий дім" на підставі рішення Київської міської ради від 15.03.2007 № 307/968" (далі - спірне рішення).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскільки спірне рішення унеможливлює виконання укладеного між ТОВ "Компанія "Новий дім" та ТОВ "База-Урс" (позивачем) договору про передачу частини функцій замовника будівництва від 09.02.2015, будівництво на земельний ділянці кадастровий номер 8000000000:79:130:0030 по пров. Феофанівському, 14-б у Голосіївському районі м. Києва та отримання ТОВ "База-Урс" 80 % квартир та нежитлових приміщень об`єкта, хоча ТОВ "База-Урс" вже було частково виконано свої обов`язки за договором та оплачено грошові кошти, ТОВ "База-Урс" вважає спірне рішення незаконним та необґрунтованим та вимушене звертатися до господарського суду за захистом своїх прав.
Крім того, ТОВ "База-Урс" стверджувало, що під час прийняття спірного рішення Міськрадою було порушено: 1) норми законодавства, які регулюють розірвання договору оренди в односторонньому порядку; 2) норми, що регулюють припинення права користування земельною ділянкою для забудови у разі невикористання земельної ділянки для забудови, 3) рішення прийнято з підстави використання земельної ділянки не за цільовим призначенням за відсутності доказів нецільового використання земельної ділянки. Поряд з цим, позивач зауважив, що він, від імені ТОВ "Компанія "Новий дім" як замовника будівництва, вчинив дії, спрямовані на забудову земельної ділянки, що свідчать про відсутність вини позивача та ТОВ "Компанія "Новий дім" у незавершенні будівництва в указаний в договорі оренди землі строк та про недоведення завдання шкоди відповідачу, у зв`язку з чим відсутні підстави для засосування цивільно-правової відповідальності у вигляді розірвання Договору оренди землі. 
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 позов ТОВ "База-Урс" задоволено повністю.
Скасовано Рішення Київської міської ради від 28.07.2016 №880/880 "Про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 20.07.2007 №79-6-00522, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Новий дім" на підставі рішення Київської міської ради від 15.03.2007 №307/968".
Стягнуто з Київської міської ради на користь ТОВ "База-Урс" судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.
Судове рішення аргументоване тим, що оскільки позивач уклав Договір про передачу частини функцій замовника будівництва від 09.02.2015, вчинив дії на виконання функцій замовника (отримано містобудівні умови та обмеження, висновки, погодження, технічні умови, укладені договори та інші документи, долучені до справи), тому наявне порушене право позивача.
Щодо преюдиції судового рішення у справі № 910/17554/16, то суд першої інстанції зазначив, що ТОВ "База-Урс" не було учасником справи №10/17556/16. Водночас при розгляді справи № 910/17554/16 судами не були досліджені та не встановлені обставини, які вирішуються при розгляді даної справи та мають вирішальне значення при визначенні істотності порушення ТОВ "Компанія "Новий дім" умов Договору оренди землі та вини третьої особи у недотриманні умов Договору оренди в частині своєчасної забудови. Крім того, не було досліджено доказів вчинення дій, спрямованих на забудову земельної ділянки, так як такі дії вчинені ТОВ "База-Урс", яке не було учасником справи №910/17554/16.
Також суд першої інстанції встановив, що Договором оренди землі від 13.07.2007 (зареєстрованого 20.07.2007 за №79-600522) дійсно передбачено порядок одностороннього розірвання договору. При цьому у пункті 11.6. Договору оренди чітко вказано, що розірвання цього Договору не потребує укладення додаткової угоди, а Договір вважається розірваним з моменту прийняття орендодавцем відповідного рішення, однак необхідною передумовою для такого розірвання Договору є наявність шкоди, завданої орендодавцю, так як остання є критерієм істотності порушення умов договору оренди. За встановлених у даній справі обставин, суд першої інстанції виснував про відсутність шкоди, завданої відповідачу, оскільки законодавством прямо встановлена заборона органам місцевого самоврядування вимагати від замовника будівництва передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. 
Посилаючись на норми статей 1, 13, 15, 25 Закону України "Про оренду землі", статті 1 Закону України "Про землеустрій", статті 141 Земельного кодексу України, а також з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів використання спірної земельної ділянки не за її цільовим призначенням (тобто, з іншою метою, ніж встановлено у пункті 2.1 Договору оренди - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку), суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для розірвання орендодавцем в односторонньому порядку Договору оренди землі у зв`язку з нецільовим її використанням. 
Окрім цього, місцевий господарський суд визнав, що позовну давність ТОВ "База-Урс" було пропущено з поважних причин, оскільки позивач, не будучи стороною Договору оренди земельної ділянки, лише 27.11.2019 дізнався, що вказаний Договір розірваний згідно зі спірним рішенням Київської міської ради №880/880 від 28.07.2016. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Київська міська рада звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначив, що судом першої інстанції ухвалено рішення за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, які суд визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим висновки суду в оскаржуванному рішенні не відповідають дійсним обставинам справи.
Так, за твердженням відповідача, судом першої інстанції не досліджено та не надано оцінку таким доводам та доказам:
-оскаржуване рішення передбачало розірвання Договору оренди земельної ділянки від 20.07.2007 №79-6-00521 з ТОВ "Компанія "Новий дім" також і з підстав невиконання умов пункту 8.4 цього Договору в частині незавершення забудови земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше ніж через три роки з моменту державної реєстрації. Зазначене спростовує твердження позивача та суду першої інстанції, що відповідач розірвав Договір в односторонньому порядку з підстав лише нецільового використання земельної ділянки;
-вжиття позивачем та орендарем заходів щодо виконання договірних зобов`язань відбулось після спливу понад восьми років з дати нотаріального оформлення Договору, що прямо свідчить про тривале порушення з боку орендаря (третьої особи) встановленого у пункту 8.4 Договору строку забудови земельної ділянки;
- оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято без врахування обставин, встановлених у судових рішеннях у справі №910/17554/16;
- понесені позивачем витрати, пов`язані з виконанням ним договірних зобов`язань за Договором про передачу частини функцій замовника будівництва, виникли виключно через провину орендаря, яка приховала факт розірвання Договору оренди на підставі спірного Рішення. 
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2020 апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Станіка С.Р., Тищенко О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19 та призначено справу до розгляду на 05.08.2020.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2020 у зв`язку з перебуванням суддів Станіка С.Р., Тищенко О.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/18197/19.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 для розгляду справи № 910/18197/19 сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Куксов В.В., судді Яковлєв М.Л., Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2020 зазначеною колегією суддів апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19 прийнято до свого провадження, розгляд справи призначено на 30.09.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 клопотання ТОВ "База-Урс" про зупинення провадження у справі № 910/18197/19 задоволено; провадження у справі № 910/18197/19 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 640/18733/20 за результатами розгляду позовної заяви ТОВ "Компанія "Новий дім" та ТОВ "Конкорд-К" до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення; зобов`язано учасників судового процесу повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі із наданням доказів, що підтверджують зазначені обставини.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи на підставі рішення зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022.
Згідно з Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2022, справу № 910/18197/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П., Коробенка Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 новоутвореною колегією суддів прийняти до свого провадження апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19; зобов`язано сторони у справі - ТОВ "База-Урс" та Київську міську раду надати апеляційному суду: інформацію щодо наявності/відсутності обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, процесуальне рішення за наслідками розгляду справи № 640/18733/20.
Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 06.02.2025 заяву Київської міської ради про закриття провадження у справі задовольнив; закрив провадження в адміністративній справі № 640/18733/20 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Новий Дім", Товариство з обмеженою відповідальністю "Конкорд-К" до Київської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення Київської міської ради від 06.07.2017 № 725/2887 "Про надання статусу парку відпочинку земельним ділянкам на вул. Метрологічній, 14-д та у пров. Феофанівському, 14-б у Голосіївському районні м. Києва". Повний текст ухвали оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 10.02.2025.
У зв`язку з наведеним, на підставі статті 230 ГПК України колегією суддів апеляційного господарського суду ухвалою від 23.06.2025 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19, розгляд справи призначено на 12.08.2025 о 13 год 45 хв.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. у відпустці.
Згідно з Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2025 апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Тарасенко К.В., Коробенка Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2025 зазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19; враховано, що розгляд справи №910/18197/19 призначено на 12.08.2025 о 13 год 45 хв.
Однак, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, судове засідання у призначений час не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 розгляд апеляційної скарги Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19 призначено на 02.10.2025 о 10 год 20 хв.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2025 розгляд апеляційної скарги Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19 відкладено на 13.11.2025 о 10 год 40 хв. 
За результатами судового засідання 13.11.2025 колегією суддів оголошено перерву у справі №910/18197/19 до 13 год 30 хв 04.12.2025, про що винесено відповідну ухвалу.
У судове засідання 04.12.2025 з`явився представник відповідача. Однак, здійснити технічну фіксацію судового засідання не вдалося, оскільки було зафіксовано збій в роботі підсистеми відеоконференцзв`язку, що підтверджується актом Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2025.
З огляду на зазначене, Північний апеляційний господарський суд розгляд апеляційної скарги Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19 призначив на 05.02.2026 об 11 год 00 хв, про постановив ухвалу з метою повідрмлення учасників справи. 
Проте, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Тарасенко К.В. з 02.02.2026 по 06.02.2026 включно, судове засідання у призначений час не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 розгляд апеляційної скарги Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19 призначено на 31.03.2026 о 15 год 20 хв.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці з 30.03.2026 по 03.04.2026 включно.
Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від від 31.03.2026 апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П., Спаських Н.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 новоутвореною колегією суддів прийняти до свого провадження апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19; учасників справи повідомлено, що розгляд справи відбудеться 19.05.2026 о 15 год 00 хв.
За результатами судового засідання 19.05.2026 розгляд апеляційної скарги Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19 відкладено на 02.07.2026 о 15 год 10 хв, про що постановлено відповідну ухвалу.
Позиція інших учасників справи.
04.08.2020 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "База-Урс" надійшов відзив на апеляційну скаргу (надіслано поштою 03.08.2020), в якому позивач просить відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у даній справі.
Узагальнені доводи позивача зводяться до того, що апеляційна скарга відповідача є необгрунтованою та безпідставною. При цьому позивач наполягає на тому, що ним та ТОВ "Компанія "Новий дім" протягом всього часу землекористування вчинялись всі необхідні та передбачені законодавством і Договором дії, спрямовані на забудову орендованої земельої ділянки, в тому числі ТОВ "Компанія "Новий дім" вчасно та в повному обсязі сплачувало орендну плату за користування земельною ділянкою, а недотримання визначених пунктом 8.4 Договору оренди строків завершення будівництва сталось через тривалість надання уповноваженими органами технічних умов, розроблення проектно-будівельної документації, нездійснення реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт, а також протест громадськості проти будівництва, тобто не з вини ТОВ "Компанія "Новий дім", у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді розірвання договору.
Явка представників сторін.
У судове засідання 02.07.2026 з`явився представник відповідача.
Позивач не забезпечив участь у судовому засіданні свого представника, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, із заявами до суду про відкладення розгляду справи з зазначенням будь-яких поважних причин неможливості явки повноважного представника у судове засідання не звертався.
Враховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", а також те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представника позивача.
Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просить їх задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Як убачається з матеріалів справи, 13.07.2007 між Київською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Новий дім" (орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М., зареєстрований в реєстрі за №1961 (далі – Договір оренди, т. 1 а.с.30-41).
20.07.2007 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вказаний Договір оренди зареєстровано, про що зроблено запис від 20.07.2007 за №79-6-00522 у книзі записів державної реєстрації договорів.
Відповідно до умов пункту 1.1 Договору оренди орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 15.03.2007 №307/968 за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену цим Договором.
Об`єктом оренди відповідно до цього Договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - пров. Феофанівський, 14-Б у Голосіївському районі міста Києва; розмір - 30471 кв.м; цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку; кадастровий номер 8000000000:79:130:0030 (пункт 2.1 Договору оренди).
Згідно з пунктом 3.1 Договору оренди цей Договір укладається на 15 років.
Відповідно до пункту 8.4 Договору оренди орендар зобов`язаний, зокрема: завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше ніж через три роки з моменту державної реєстрації Договору; використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.
Пунктом 11.3 Договору оренди встановлено, що він припиняється в разі: - закінчення строку, на який його було укладено; - викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законодавством України, - поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря, - ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 11.4 Договору оренди передбачено умови припинення цього Договору шляхом розірвання. Так, Договір може бути розірваний в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця, із звільненням орендодавця від відповідальності, згідно з Господарським кодексом України, в разі, коли орендар використовує земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, систематично (протягом півроку) не сплачує орендну плату, порушення строків завершення забудови земельної ділянки, встановлених пунктом 8.4 Договору, здійснення без згоди орендодавця передачі або відчуження права користування земельною ділянкою третім особам.
За умовами пункту 11.5 Договору оренди він може бути достроково розірваний у разі невиконання або неналежного виконання орендарем обов`язків, визначених у пунктах 5.1 та 8.4 цього Договору.
В силу приписів пункту 11.6 Договору оренди розірвання цього Договору не потребує укладення додаткової угоди. Договір вважається розірваним з моменту прийняття орендодавцем відповідного рішення, якщо інше не встановлено рішенням.
09.02.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Новий дім" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Конкорд-К" (разом іменуються сторона 1), а також Товариством з обмеженою відповідальністю "База-Урс" (сторона 2) укладено Договір про передачу частини функцій замовника будівництва, відповідно до умов якого сторона 1 та сторона 2 зобов`язуються збудувати об`єкт згідно з проектною документацією за адресою: провулок Феофанівський, 14-Б, вул. Метрологічна, 14-Д у Голосіївському районі міста Києва (далі – Договір, т. 1 а.с. 15-20).
У розділі 1 Договору вказано, що сторона 1 є замовником будівництва; сторона 2 забезпечує будівництво об`єкту грошовими коштами, матеріальними цінностями та виконання всього комплексу будівельних робіт, передбачених цим Договором, продаж об`єкту та виконує частину функцій замовника на підставі цього Договору;
- об`єктом будівництва є житловий комплекс з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом по пров. Феофанівському, 14-Б, вул. Метрологічній, 14-Д у Голосіївському районі міста Києва разом з комплексом інтегрованих працездатних та комплексних мереж, систем інженерного та технологічного забезпечення, розташованих на земельній ділянці;
- земельна ділянка складається з 2-х земельних ділянок: 1) земельна ділянка за адресою провулок Феофанівський 14-Б у Голосіївському районі міста Києва площею 30471 кв.м. (кадастровий номер 8000000000:79:130:0030), яка надана стороні 1 в користування для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з підземним паркінгом та нежитловими приміщеннями громадського призначення згідно з рішенням Київської міської ради від 15.03.2007 №307/968 та Договору оренди земельної ділянки від 13.07.2007, укладеного з Київською міською радою та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. за реєстровим номером 1961; та 2) земельна ділянка за адресою вулиця Метрологічна, 14-Д у Голосіївському районі міста Києва площею 13430 кв.м (кадастровий номер 8000000000:79:130:0009), яка надана стороні 1 в користування для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з підземним паркінгом та нежитловими приміщеннями громадського призначення згідно з рішенням Київської міської ради від 15.03.2007 №304/965 та Договору оренди земельної ділянки від 13.07.2007, укладеного з Київською міською радою та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. за реєстровим номером 1962.
У пункті 2.2 Договору зазначено, що для реалізації цього Договору сторона 1 передає, а сторона 2 приймає частину функцій замовника. Обсяг прав та обов`язків, що передаються стороні 2 для виконання функцій замовника будівництва об`єкту, визначені цим Договором.
Відповідно до пункту 2.4 Договору фінансування будівництва здійснюється стороною 2. Джерелом фінансування є кошти сторони 2 та залучені кошти фізичних та юридичних осіб (в тому числі кошти інституту спільного інвестування (фонду)). У разі залучення коштів фізичних та юридичних осіб сторона 2 діє виключно від свого імені та приймає на себе всі ризики невиконання або неналежного виконання зобов`язань перед такими особами.
Об`єктом забудови є земельна ділянка, яка використовується стороною 1 на праві оренди (пункт 3.1 Договору).
Згідно з підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 Договору сторона 2 приймає на себе виконання частини функцій замовника будівництва об`єкта, в тому числі: - отримання технічних умов щодо підключення об`єкту до електро-, газо-, водопостачання та водовідведення та ін; - отримання та оновлення вихідних даних для забудови, даних на проектування, розроблення, погодження та коригування проектно-кошторисної документації; - укладання договору генерального підряду, договорів на виконання будівельно-монтажних робіт, фінансування будівництва та інших витрат, пов`язаних з будівництвом об`єкту, уточнення обсягів виконаних робіт і проведення розрахунків з генеральним підрядником та підрядником будівництва, підписання актів виконаних робіт та інших документів щодо обсягу, якості, строку виконання та вартості робіт, здійснення контролю за своєчасним виконанням; - забезпечення будівництва об`єкту будівельними та опоряджувальними матеріалами, устаткуванням, обладнанням, технікою, конструкціями, комплектуючими виробами; - виконання всіх видів проектно-вишукувальних, підготовчих, монтажних, пусконалагоджувальних робіт, організація авторського та технічного нагляду за будівництвом, підписання актів виконаних робіт та інших документів щодо обсягу, якості, строку виконання та вартості робіт, здійснення контролю за своєчасним виконанням пусконалагоджувальних робіт, визначення балансової вартості об`єкту; - отримання дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт та на введення об`єкту в експлуатацію, вирішення питань з органами державної влади та місцевого самоврядування, іншими державними та комунальними службами, що виникають при введенні об`єкту в експлуатацію; - укладення договорів на сплату коштів пайової участі у розвитку інфраструктури; - отримання поштової адреси; - оформлення права власності на частину об`єкта, яка буде належати стороні 2; - затвердження проектно-кошторисної документації, а також здійснення її перезатвердження у випадку необхідності внесення істотних змін; - влаштування інженерних мереж, будівництво, модернізація, доукомплектування чи інші поліпшення інженерної інфраструктури об`єкта та існуючих мереж; - підключення об`єкта до інженерних мереж; - проведення технічної інвентаризації об`єкта; - проведення витрат з експлуатації об`єкта до моменту оформлення права власності кожної із сторін; - передача об`єкта ОСББ чи експлуатуючій організації; - виконання інших функцій за виключенням тих, виконання яких покладено на сторону 1.
Відповідно до пункту 4.4 Договору з метою виконання цього Договору сторона 1 надає стороні 2 право укладати та підписувати будь-які договори, пов`язані з виконанням нею функцій замовника і самостійно визначати їх умови. Договори укладаються стороною 2 від власного імені, за винятком договорів із організаціями, що здійснюють електро-, газо-, тепло-, водопостачання та водовідведення, що можуть укладатись від імені сторони 1, проте всі дії, необхідні для їх укладення, вчиняються стороною 2.
Сторона 2 отримує висновки, дозволи, погодження, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, технічні умови, інші документи, необхідні для здійснення підготовчих та будівельних робіт та введення об`єкту в експлуатацію на ім`я сторони 1 (пункт 4.5 Договору).
Згідно з пунктом 5 Договору сторона 2 виконує функції замовника будівництва об`єкту до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Строк будівництва - до 12.07.2022.
Відповідно до пункту 7.2 Договору сторони домовились, що за виконання частини функцій замовника сторона 2 отримує у власність частину об`єкту у вигляді окремих квартир та нежитлових приміщень об`єкту згідно з Актом розподілу, що підписується сторонами після введення об`єкта в експлуатацію, у співвідношенні 80% від загальної площі таких приміщень.
Позивачем долучено до матеріалів справи копії Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки об`єкта будівництва, Погодження абсолютної позначки об`єкту ДП "МА "Бориспіль", Висновку провайдера аеронавігаційного обслуговування ДП "Украерорух" щодо погодження місця розташування та висоти об`єкта, Висновку експлуатанта аеродрому "Київ" (Жуляни) щодо погодження місця розташування та висоти об"єкта, Висновку експлуатанта аеродромів ДП "Антонов" щодо погодження місця розташування та висоти об`єкта, Висновку Державної авіаційної служби України щодо погодження місця розташування та висоти об`єкта, Технічних умов на проектування об`єкта будівництва, Технічних умов на радіофіксацію, Технічних умов на організацію телекомунікаційних послуг, Договору з ПАТ "Київгаз" на приєднання до газорозподільної системи, Технічних умов до приєднання до газорозподільної системи, Технічних умов до інженерного забезпечення об`єкта будівництва щодо пожежної та техногенної безпеки, Технічних умов на проектування мереж зовнішнього освітлення, Технічних умов на підключення до мережі дощової каналізації та влаштування автопроїзду, Технічних умов на нестандартне приєднання об`єкта до електричних мереж, Витягу з містобудівного кадастру Києва, Договору про приєднання, яке не є стандартним, укладеним з ПАТ "Київенерго", Повідомлення про початок підготовчих робіт, Договору на виконання робіт з розробки проектної документації стадії "Передпроектні пропозиції" (т. 1 а.с. 42-116).
За доводами позивача, вказані документи були отримані ним на виконання функцій замовника будівництва відповідно до умов Договору.
Матеріалами справи підтверджується, 28.07.2016 Київською міською радою прийнято рішення №880/880 (далі – Рішення №880/880, спірне Рішення), відповідно до якого вирішено розірвати Договір оренди земельної ділянки від 20.07.2007 №79-6-00522 (кадастровий номер 8000000000:79:130:0030) площею 3,047 га, укладений між Київською міською радою та ТОВ "Компанія "Новий дім" на підставі рішення Київської міської ради від 15.03.2007 №307/968 (т. 1 а.с. 28-29).
У вказаному Рішення Міськради, зокрема, зазначено, що підставою його прийняття серед іншого є невиконання ТОВ "Компанія "Новий дім" умов пункту 8.4 Договору оренди, а саме: не завершено забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше ніж через три роки з моменту державної реєстрації договору, земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням.
Спір між сторонами у даній справі виник у зв`язку з наявністю, за доводами позивача, підстав для скасування рішення Київської міської ради від 28.07.2016 №880/880 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 20.07.2007 № 79-6-00522, укладеного між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Новий дім" на підставі рішення Київської міської ради від 15.03.2007 №307/968".
Мотивуючи звернення з даним позовом до господарського суду, позивач вказує на те, що спірне Рішення унеможливлює виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором про передачу частини функцій замовника будівництва від 09.02.2015 та отриманні у власність 80% квартир та нежитлових приміщень.
За твердженням позивача, розірвання Договору оренди земельної ділянки може здійснюватися лише в судовому порядку, тоді як Договір оренди був розірваний відповідачем в односторонньому порядку шляхом прийняття рішення Київської міської ради від 28.07.2016 №880/880.
По-друге, позивач зазначає, що оскільки момент, з якого необхідно обраховувати початок спливу трьохрічного строку невикористання земельної ділянки для забудови, законом не встановлено, то момент спливу вказаного строку починається з моменту отримання дозволу на виконання будівельних робіт, тоді як станом на дату прийняття відповідачем спірного Рішення дозволу про початок будівельних робіт отримано не було, що свідчить про те, що строк для забудови спірної земельної ділянки не було порушено.
По-третє, позивач зауважив, що жодних доказів на підтвердження обставин використання орендарем спірної земельної ділянки не за цільовим призначенням станом на дату прийняття відповідачем Рішення від 28.07.2016 №880/880 не існувало, а невикористання земельної ділянки та її використання не за цільовим призначенням не є тотожними.
Крім того, посилаючись на пункт 2.22 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", позивач вказує на необхідність з`ясування обставин, що вплинули або могли б вплинути на порушення строків будівництва та введення в експлуатацію об`єкта, а також у чому полягає шкода, завдана відповідачу.
У позовній заяві позивачем також порушено питання щодо визнання причин пропуску ним позовної давності, оскільки позивач не є стороною Договору оренди, про прийняте Київською міською радою Рішення №880/880 від 28.07.2016 про розірвання вказаного Договору оренди йому стало відомо лише 27.11.2019 із листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №0570202/1-22132, надісланого позивачу у відповідь на його звернення. 
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилається, зокрема, на такі обставини та обґрунтовує свою позицію у справі наступними доводами: 
- оскаржуване рішення прийнято Київською міською радою в межах повноважень, з урахуванням вимог чинного законодавства та умов Договору оренди; 
- розірвання Договору оренди передбачено в односторонньому порядку шляхом вчинення стороною одностороннього правочину, що оформляється прийняттям рішення у встановленому порядку; 
- умовами Договору оренди передбачені самостійні підстави для його розірвання в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця, в тому числі, незалежно від критерію істотності допущеного порушення; 
- факт неналежного виконання умов Договору оренди підтверджується Актом обстеження земельної ділянки від 30.06.2016 № 16/1177-01, який складено Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), згідно з вказаним Актом земельна ділянка частково огороджена металевим гратчастим парканом та для будівництва земельна ділянка не використовується, будівельного паспорта об`єкта не виявлено; позивач у позовній заяві додатково підтверджує неналежність виконання орендарем за Договором його умов щодо забудови земельної ділянки, оскільки стверджує, що станом на дату прийняття Київською міською радою оспорюваного рішення, дозвіл на виконання будівельних робіт отримано не було; 
- спірне Рішення вже було предметом розгляду в справі №910/17554/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Новий дім" до Київської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення. За результатами розгляду цієї справи у задоволені позовних вимог було відмовлено повністю, тобто в судовому порядку визнано законність оспорюваного Рішення;
- оскільки у справі №910/17554/16 учасником була Київська міська рада і саме оскаржуване Рішення Київської міської ради було предметом розгляду цієї справи, тому відповідач вважає, що обставини встановлені у справі №910/17554/16 не підлягають доказуванню;
- оспорюваним Рішенням не порушено права та охоронювані законом інтереси позивача, адже розірвано Договір оренди, укладений між ТОВ "Компанія "Новий дім" та Київською міською радою, а тому Рішення є актом індивідуальної дії та породжує права та обов`язки лише для сторін Договору оренди; 
- позивач звернувся до господарського суду із пропуском позовної давності, оскільки оскаржуване Рішення було прийнято 28.07.2016, а позов подано до суду 19.12.2019. 
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Предметом позову у даній справі є вимога ТОВ "База-Урс" про скасування рішення Київської міської ради №880/880 від 28.07.2016, яким розірвано Договір оренди земельної ділянки, укладений 13.10.2007 між Київською міською радою та ТОВ "Компанія "Новий дім" та зареєстрований в установленому порядку 20.07.2007, тобто Договір, за яким позивач не є стороною. 
Згідно з приписами статті 2 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частини 1, 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Отже, особа, законний інтерес або право якої порушено внаслідок прийняття рішення органом місцевого самоврядування, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено вищевказаною нормою матеріального права.
При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення рішенням органу місцевого самоврядування прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. 
Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.
Колегія суддів зазначає, що надаючи правову оцінку належності обраного заінтересованою особою способу захисту, необхідно також зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції.
У пункті 145 рішення від 15.11.1996р. у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).
Тобто, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Звертаючись до господарського суду, позивач повинен вказати у позовній заяві предмет та підстави позову, тобто самостійно визначити, яке його право, на його суб`єктивну думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права.
Вирішуючи спір, суд має з`ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).
Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.
Як убачається зі змісту позовної заяви, звертаючись з даним позовом, позивач в обґрунтування наявності порушеного права зазначає, що рішення Київської міської ради № 880/880 від 28.07.2016 порушує його право, оскільки унеможливлює виконання укладеного ТОВ "Компанія "Новий дім" із позивачем Договору про передачу частини функцій замовника будівництва від 09.02.2015, будівництво на земельний ділянці кадастровий номер 8000000000:79:130:0030 по пров. Феофанівському, 14-б у Голосіївському районі м. Києва та отримання ТОВ "База-Урс" 80% квартир та нежитлових приміщень об`єкту, хоча ТОВ "База-Урс" вже було частково виконано свої обов`язки за Договором та оплачено грошові кошти.
Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що у позивача відсутні будь-які правовідносини з Київською міською радою щодо користування земельною ділянкою по пров. Феофанівському, 14-б (кадастровий номер 8000000000:79:130:0030) у Голосіївському районі м. Києва.
При цьому приймаючи оспорюване Рішення № 880/880 від 28.07.2016 про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 20.07.2007 № 79-6-00522, укладеного між Київською міською радою та ТОВ "Компанія "Новий дім" на підставі рішення Київської міської ради від 15.03.2007 № 307/968, відповідач керувався своїми договірними відносинами виключно з ТОВ "Компанія "Новий дім", які грунтувалися на умовах Договору оренди від 20.07.2007, зі змісту якого вбачається, що ТОВ "База-Урс" не є стороною даного правочину.
Позивач, мотивуючи поданий позов, посилається на Договір, стороною якого він є, а саме: Договір про передачу частини функцій замовника будівництва від 09.02.2015, укладений ним з ТОВ "Компанія "Новий дім" та ТОВ "Конкорд-К".
Також з умов Договору про передачу частини функцій замовника будівництва від 09.02.2015 убачається, що позивачу було передано частину функцій замовника, які встановлені в розділі 4 цього Договору.
При цьому із досліджених положень Договору про передачу частини функцій замовника будівництва від 09.02.2015 слідує узгодження сторонами, зокрема в пунктах 3.1, 3.3. та підпункті 4.2.1 пункту 4.2, умов про те, що об`єктом забудови є земельна ділянка, яка використовується стороною 1 на праві оренди; право користування земельною ділянкою внаслідок виконання цього Договору не переходить до сторони 2; сторона 1 (ТОВ "Компанія "Новий дім") залишає за собою виконання частини функції замовника, зокрема здійснює функції землекористувача земельної ділянки, сплачує орендну плату.
Тобто, за вказаним Договором всі функції землекористувача спірної земельної ділянки залишились у ТОВ "Компанія "Новий дім", а відтак і всі права оренди на дану земельну ділянку. Отже, позивачу не було передано прав щодо оренди земельної ділянки по пров. Феофанівському, 14-б (кадастровий номер 8000000000:79:130:0030) у Голосіївському районі м. Києва відповідно до умов Договору про передачу частини функцій замовника будівництва від 09.02.2015.
Встановлені обставини підтверджують, що спірне рішення Київської міської ради № 880/880 від 28.07.2016 стосується виключно правовідносин ТОВ "Компанія "Новий дім" з Київської міською радою, які випливають з Договору оренди земельної ділянки від 20.07.2007.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи спірне рішення № 880/880 від 28.07.2016 про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 20.07.2007 за № 79-6-00522, укладеного між Київською міською радою та ТОВ "Компанія "Новий дім" на підставі рішення Київської міської ради від 15.03.2007 року № 307/968, відповідачем не було порушено будь-яких прав позивача, оскільки, як встановлено, останній не є стороною розірваного Договору оренди , а також у нього відсутні будь-які права на земельну ділянку по пров. Феофанівському, 14-б (кадастровий номер 8000000000:79:130:0030) у Голосіївському районі м. Києва.
Колегія суддів також звертає увагу, що уклавши Договір про передачу частини функцій замовника будівництва від 09.02.2015, ТОВ "Компанія "Новий дім" залишила за собою всі права землекористувача, а тому питання щодо контролювання строків забудови земельної ділянки, або ж звернення до Київської міської ради щодо продовження таких строків залишилось також за ТОВ "Компанія "Новий дім".
Встановлені обставини свідчать, що спірне Рішення стосується виключно прав та обов`язків ТОВ "Компанія "Новий дім".
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Компанія "Новий дім" зверталось до суду з позовною заявою до Київської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради № 880/880 від 28.07.2016 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 20.07.2007 № 79-6-00522, укладеного між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нвий дім" на підставі рішення Київської міської ради від 15.03.2007 року № 307/968".
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2017, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду від 25.05.2017 у справі №910/17556/16, апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2016 у справі №910/17554/16 задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2016 у справі №910/17554/16 скасовано, прийнято нове рішення, яким у позові ТОВ "Компанія "Новий дім" до Київської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради №880/880 від 28.07.2016 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 20.07.2007 № 79-6-00522, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Новий дім" на підставі рішення Київської міської ради від 15.03.2007 № 307/968" відмовлено. Тобто, визнано законність оспорюваного рішення Київської міської ради №880/880 від 28.07.2016. 
За приписами частини 1 статті 416 ЦК України право користування земельною ділянкою для забудови припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача; 2) спливу строку права користування; 3) відмови землекористувача від права користування; 4) невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд. 
Відповідно до частини 2 статті 416 ЦК України право користування земельною ділянкою для забудови може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом. 
Отже, нормами цієї статті встановлено чотири випадки, у яких право землекористування припиняється автоматично, та передбачено можливість припинення права землекористування у судовому порядку в інших випадках.
Із зазначеною статтею кореспондується норма статті 102-1 ЗК України, у відповідності до якої право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) та право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) припиняються в разі, зокрема, невикористання земельної ділянки для забудови в разі користування чужою земельною ділянкою для забудови протягом трьох років.
Таким чином, у відповідності до вказаних положень чинного законодавства у випадку невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд право землекористування припиняється автоматично. 
Встановлені у даній справі обставини свідчать про те, що право землекористування ТОВ "Компанії "Новий дім" припинилось автоматично, в силу положень закону, зокрема статті 416 ЦК України. 
Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент укладення Договору оренди) встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. 
Проте, у даному випадку право землекористування ТОВ "Компанії "Новий дім" припинилось автоматично в силу закону, який за цих умов не вимагає підтвердження припинення такого права за окремим судовим рішенням. У зв`язку з чим спірне Рішення відповідача №880/880 від 28.07.2016 права позивача не порушує, оскільки на момент укладання Договору про передачу частини функцій замовника будівництва від 09.02.2015 у ТОВ "Компанія "Новий дім" права користування земельною ділянкою припинені.
Крім цього, слід звернути увагу, що згідно зі статтею 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт. За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається. 
Таким чином, дозвіл на виконання будівельних робіт є безумовною правовою підставою для початку будівельних робіт. Однак, позивачем не подано жодного доказу (більше того, даний факт визнається та ним не спростовується), що з моменту укладання та реєстрації Договору оренди та протягом 3-х років, встановлених пунктом 8.4 вказаного Договору для завершення будівництва, дозволу на виконання будівельних робіт ані ТОВ "Компанії "Новий дім", ані ТОВ "База-Урс" не отримано.
Позивач при розгляді даної справи, посилаючись на формальні порушення своїх прав як забудовника оскаржуваним рішенням, не подав жодного доказу початку будівельних робіт або будь-яких інших дій, які б свідчили про свідоме, належне та добросовісне ставлення ТОВ "Компанія "Новий дім" до свого зобов`язання приступити до забудови земельної ділянки протягом 2007-2010 років. З іншого боку, Київська міська рада діє в інтересах територіальної громади міста Києва, забезпечуючи баланс між інтересами конкретних юридичних та фізичних осіб з одного боку та стратегічного розвитку міста Києва з іншого боку. Саме тому оспорюване Рішення за своєю правовою природою є лише формалізацією припинення землекористування в силу закону та не може свідчити про порушення прав позивача, який уклав Договір про передачу частини функцій замовника будівництва у 2015 році вже після того, як Договір оренди земельної ділянки від 20.03.2007 припинив свою дію в силу закону та умов цього Договору, а саме пункту 11.3, тобто за нормами про які позивач зобов`язаний був бути обізнаний.
За таких умов посилання позивача в обґрунтування своїх вимог на відсутність вини останнього у незавершенні будівництва в указаний в Договорі оренди строк, не приймаються колегією суддів у даній справі, оскільки, у даному випадку право землекористування ТОВ "Компанія "Новий дім" припинилося автоматично в силу закону, а одностороннє розірвання Договору оренди з ініціативи орендодавця шляхом прийняття спірного Рішення є оформленням припинення землекористування в силу закону.
Крім того, колегія суддів зазначає, що всі докази (а.с. 42-117), що підтверджують вчинення орендарем та позивачем дій, спрямованих на будівництво датуються 2015-2019 роками, тобто такі дії були вчинені вже з порушенням пункту 8.4 Договору оренди. При цьому колегія суддів наголошує, що ТОВ "Компанія "Новий дім" за період з 2007 року по 2010 рік не оформлена та не затверджена в установленому порядку дозвільна та проектна документація на будівництво на земельній ділянці, яка була передана йому у користування за Договором оренди.
Із матеріалів справи убачається, що повідомлення про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 20.07.2007 №79-6-00522, укладеного між Київською міською радою та ТОВ "Компанія "Новий дім" на підставі рішення Київської міської ради від 15.03.2007 №307/968, було опубліковано офіційному сайті Київської міської ради за посиланням: https:kmr.ligazakon.net/document/mr160798$2016_07_28.
Колегія суддів також відзначає, що Договір №150517 від 15.05.2017 на виконання робіт з розробки проектної документації стадії "Передпроектні пропозиції", укладений між ТОВ "База-Урс» та ТОВ "Скайпарк Груп" вже після прийняття оспорюваного рішення Київської міської ради від 28.07.2016, його оприлюднення 28.07.2016 та після набрання законної сили постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2017 у справі №910/17554/16 про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Компанії "Новий дім" про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради №880/880 від 28.07.2016 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 20.07.2007 №79-6-00522, укладеного між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Новий дім" на підставі рішення Київської міської ради від 15.03.2007 №307/968". 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що понесені позивачем витрати, пов`язані з виконанням ним договірних зобов`язань за Договором про передачу частини функцій замовника будівництва, виникло виключно через провину орендаря, який приховав факт розірвання Договору оренди земельної ділянки на підставі спірного Рішення, а також не виконав вимоги пункт 8.4 Договору оренди земельної ділянки.
При цьому колегія суддів вважає, що позивач укладаючи Договір про передачу частини функцій замовника будівництва від 09.02.2015 мав бути обізнаний (пункт 1.4.1 вказаного договору) щодо обмежень, встановлених пунктом 8.4 Договору оренди земельної ділянки від 20.07.2007 та норм чинного законодавства та діяв на власний ризик при укладенні зазначеного Договору та інших договори на його виконання.
За встановлених обставин, твердження позивача про те, що Рішення Київської міської ради № 880/880 від 28.07.2016 порушує його права, оскільки унеможливлює виконання укладеного ТОВ "Компанія "Новий дім" із позивачем Договору про передачу частини функцій замовника будівництва від 09.02.2015, колегією суддів відхиляються, оскільки права та обов`язки за даним Договором про передачу частини функцій замовника будівництва від 09.02.2015 у позивача наявні виключно з ТОВ "Компанія "Новий дім", який в порушення умов Договору оренди земельної ділянки (пункту 8.4) протягом 2007-2010 років навіть не розпочав будівництво, а Київська міська рада не має будь-якого відношення до даного правочину.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту у даній справі не призведе до захисту його прав.
Колегія суддів також звертає увагу, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в процесуальних та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Однак, звертаючись з даним позовом, позивач не взяв до уваги Рішення Київської міської ради від 06.07.2017 №725/2887 "Про надання статусу парку відпочинку земельним ділянкам на вул. Метрологічній, 14-д та у пров. Феофаніському, 14-б у Голосіївському районі м. Києва", яким змінено категорію спірної земельної ділянки з земель житлової та громадської забудови на статус парку відпочинку.
Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів доходить висновку, що позивачем не доведено порушення його прав та охоронюваним законом інтересів саме відповідачем, а тому у задоволенні позовних вимог про скасування рішення Київської міської ради № 880/880 від 28.07.2016 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 20.07.2007 № 79-6-00522, укладеного між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Новий дім" на підставі рішення Київської міської ради від 15.03.2007 № 307/968" слід відмови.
З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необгрунтованістю, тому у спірних правовідносинах позовна давність не підлягає застосуванню. Отже, відсутні підстави для дослідження питань поважності причин пропуску строку звернення позивача з позовом у даній справі, зазначених у його заяві. 
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що надаючи правову кваліфікацію доказам, які подані сторонами з урахуванням фактичних обставин справи та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, тому рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Таким чином, доводи Київської міської ради, викладені в апеляційній скарзі, з приводу неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення вимог процесуального права, неповного з`ясування обставин та дослідження доказів, знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі. 
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення.
Відповідно до статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на встановлені та досліджені у даній справі обставини в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача на рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає задоволенню. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.006.2020 у справі №910/18197/19 слід скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. 
Судові витрати.
Згідно зі статтею 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі №910/18197/19 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі № 910/18197/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю. 
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "База-Урс" (03022, м. Київ, вул. Амурська, буд.4; ідентифікаційний код: 30856612) на користь Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд.36; ідентифікаційний код: 22883141) судовий збір у розмірі 2881 (дві тисячі вісімдесят одна) грн 50 коп. за подачу апеляційної скарги.
4. Доручити місцевому господарському суду видати наказ на виконання даної постанови.
5. Матеріали справи №910/18197/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 09.07.2026. 

Головуючий суддя Г.А. Кравчук 

Судді Г.П. Коробенко

Н.М. Спаських