ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 621/2824/25
Провадження 1-кп/621/130/26
16 липня 2026 року       м. Зміїв Харківської області
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
учасники справи:
прокурор – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
потерпілий – ОСОБА_5 (не з`явилася),
обвинувачений –  ОСОБА_6 
захисник - адвокат ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу №621/2824/25 (провадження ЄРДР № №12025221260000413 від 14.08.2025) за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, із середньою освітою, раніше судимого: 20.01.2020 вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, 20.01.2023 звільнений від відбування покарання по відбуттю покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за скоєння кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення й перевиховання не став та знову вчинив аналогічний злочин при наступних обставинах.
09.08.2025, у вечірній час, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в с. Велика Гомільша Чугуївського району Харківської області, де у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з приміщення будинку, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 .
З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_6 , в той же день і час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, та через відсутність паркану протиправно проник на територію вищевказаного домоволодіння, яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і через незачинені вхідні двері проник у приміщення житлового будинку, звідки умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, в умовах дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року строком на 90 діб, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, та в подальшому неодноразово продовженого, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з ліжка спальної кімнати викрав телевізор ТМ «Samsung», моделі UE46EH6037K, чорного кольору, бувший у вжитку, вартістю - 5600 грн, що належить потерпілій ОСОБА_5 .
Після цього, ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2223/25 від 18.08.2025, суму 5600,00 гривень.
Дії ОСОБА_6  кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.
В судове засідання з`явилися прокурор, захисник та доставлений конвоєм обвинувачений.
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та зазначила, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
З урахуванням думки учасників судового засідання, суд, на підставі положень статті 325 КПК України, вирішив проводити судовий розгляд без участі потерпілих.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав в повному обсязі, в зв`язку з чим учасники кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. 
З урахуванням засад змагальності та диспозитивності кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності його позиції, суд, на підставі ч.3 статті 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.
Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_6 підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив, що був знайомий з мешканцями будинку по АДРЕСА_2 . У серпні 2025 року він вирішив поїхати на зустріч зі своєю дівчиною, і оскільки грошей в нього не було, він вирішив викрасти телевізор Самсунг у потерпілої ОСОБА_5 з вище вказаного домоволодіння. Він зайшов до будинку, в якому були відчинені двері, а господарів не було, та викрав зі спальні телевізор плазмовий, в корпусі чорного кольору, який приніс спочатку додому, а потім перепродав знайомому в цьому ж селі. Коли до нього прийшла поліція, він одразу ж визнав свою провину, та повернув телевізор власниці, а також вибачився перед нею. Щиро розкаюється у вчиненому, а тому просив суворо не карати.
Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими та достовірними, оскільки вони послідовно, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного кримінального правопорушення, пояснюють мотиви його вчинення. Підстав для самообмови судом не встановлено.
Частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, вчинену повторно, в умовах воєнного стану.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, оцінивши докази, досліджені в судовому засіданні, які є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що  ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Згідно положень статті 65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Правопорушення, передбачене ч.4 статті 185 Кримінального кодексу України, інкриміноване обвинуваченому, відповідно до ч.5 статті 12 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що  ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, який не має місця реєстрації та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не працює, неодружений, із середньою освітою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Раніше судимий:
20.01.2020 засуджений вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.З статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки, 20.01.2023 року звільнений від відбування покарання по відбуттю строку покарання.
Вирішуючи питання про вид і міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує, що згідно з ч.2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами), при призначенні покарання суди в кожному випадку мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Санкцією частини 4 статті 185 КК України за скоєння крадіжки, вчиненої повторно в умовах воєнного стану, передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
Обставиною, що обтяжують покарання, згідно статті 67 Кримінального кодексу України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття.
Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого правопорушення.
Захисник просив розглянути можливість застосування статті 69-1 Кримінального кодексу України та призначити покарання нижче мінімальної межі, встановленої санкцією інкримінованої обвинуваченому статті.
Обвинувачений просив призначити мінімальне покарання та суворо не карати.
Відповідно до ч.6 статті 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так у п.30, 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2026 року по справі № 214/2983/24 зазначено, що "п30. Аналіз частини першої статті 69-1 КК України вказує на те, що підставою для її застосування виступає сукупність таких умов: 1) наявність обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу; 2) відсутність обставин, які обтяжують покарання; 3) визнання обвинуваченим своєї вини...
37. Таким чином призначення покарання з урахуванням положень частини першої статті 69-1 КК України може бути здійснено лише за наявності щонайменше однієї обставини, передбаченої пунктом 1 (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину) та пунктом 2 (добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди) частини першої статті 66 КК України, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових виключає застосування частини першої статті 69-1 КК України."
Обвинувачений під час судового розгляду повністю визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування, в тому числі й вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, яке визнано судом обтяжуючою обставиною відповідно до положень статті 67 Кримінального кодексу України.
За таких обставин, застосування положень статті 69-1 Кримінального кодексу при призначенні покарання обвинуваченому, на якому наполягала сторона захисту, не вбачається за можливе.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити  ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого, слугуватиме попередженню вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень, відповідатиме принципу розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства, потерпілого, та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 27.04.2026 обвинуваченому  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.
З метою забезпечення виконання вироку належить продовжити обвинуваченому  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" до набрання цим вироком законної сили.
За правилами ч.5 статті 72 Кримінального кодексу України в строк відбування покарання обвинуваченому підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази по справі, а саме: телевізор "Samsung UE46ЕН6037К", в корпусі чорного кольору, діагоналлю 46 дюймів, б/в, без ушкоджень - вважати повернутим потерпілому.
Арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні ЄРДР № 12025221260000413 від 14.08.2025, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19.08.2025 на телевізор "Samsung UE46ЕН6037К", в корпусі чорного кольору, діагоналлю 46 дюймів, б/в, без ушкоджень, - скасувати.
В провадженні наявні документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи №2223/25 від 18.08.2025 в розмірі 400,00 грн, які належить стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ч.2 статті 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 368-371, 373, 374, 392-393 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.
Продовжити  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - до набрання цим вироком законної сили.
Строк відбування покарання  ОСОБА_6  рахувати з моментуфактичного взяття під варту, а саме - з 27 квітня 2026 року.
Зарахувати  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 27 квітня 2026 року до набрання цим вироком законної сили. 
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №2223/25 від 18.08.2025 в розмірі 400 (чотириста) грн 00 коп., які перерахувати на користь судового експерта ОСОБА_10 (бульвар Незалежності, 18 Б, оф.22, місто Бровари Київська область, 07400) р/р UA273052990000026004030126618.
Арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні ЄРДР № 12025221260000413 від 14.08.2025, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19.08.2025 на телевізор "Samsung UE46ЕН6037К", в корпусі чорного кольору, діагоналлю 46 дюймів, б/в, без ушкоджень, - скасувати.
Речові докази по справі, а саме: телевізор "Samsung UE46ЕН6037К", в корпусі чорного кольору, діагоналлю 46 дюймів, б/в, без ушкоджень - вважати повернутим потерпілому.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Відповідно до частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Вирок складено і проголошено 16.07.2026.

Суддя        ОСОБА_11