КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/3530/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А., 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач:  ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
відповідач: Міністерство оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітряних сил України, 6, код ЄДРПОУ 00034022)
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , через адвоката Охременка А.В., звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. 
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є сином військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач звернувся до Міністерства оборони України за отриманням одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". Проте відповідач повернув документи на доопрацювання, пославшись на те, що з наданих документів неможливо встановити, чи є повнолітній син загиблого військовослужбовця непрацездатним (особою з інвалідністю) і чи перебував на його утриманні. Позивач не погоджується із таким рішенням зазначає, що він з народження перебував на утриманні свого батька, який був єдиним, хто забезпечував сім`ю, і постійно фінансово підтримував позивача. Тож представник позивача просить суд: 
- визнати незаконними дії Міністерства оборони України щодо не розгляду його заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) батька, солдата ОСОБА_2 , який загинув у бою за Батьківщину під час виконання бойового завдання; 
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", як члену сім`ї загиблого солдата ОСОБА_2 , який загинув у бою за Батьківщину під час виконання бойового завдання. 
Ухвалою судді від 28.05.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що позивач є повнолітнім сином військовослужбовця ОСОБА_2 . Він не надав належних документів, які підтверджують його право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю (загибеллю) батька, зокрема доказів його перебування на утриманні загиблого. З цих підстав представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити. 
Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини. 
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його матір`ю є ОСОБА_3 , а батьком – ОСОБА_2 . Вони не перебували у шлюбі. 
Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2023 року у цивільній справі №392/810/23 встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/202 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 року.
На підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року "Про загальну мобілізацію" ОСОБА_2 у липні 2022 року був призваний на військову службу по мобілізації та проходив її у складі військової частини НОМЕР_2 . 
Солдат ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Павлівка Волноваського району Донецької області. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №69 від 08.03.2023 року (по стройовій частині) солдата ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу військової частини у зв`язку зі смертю. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Документи направлені до ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
У липні 2023 року 11 Регіональна військово-лікарська комісія прийняла постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), оформлену протоколом №2536 від 19.07.2023 року. Постановила, що поранення та причина смерті ОСОБА_2 пов`язані із захистом Батьківщини. 
Після загибелі ОСОБА_2 члени його сім`ї звернулися за отриманням одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". 
Такі заяви у червні 2023 року до районних ТЦКСП за місцем свого проживання подали: 
- дружина ОСОБА_4 (перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 з 14.03.2022 року),
- донька ОСОБА_6 , 2014 р.н. (заяву подала її матір - законний представник ОСОБА_4 ), 
- матір ОСОБА_7 .
Кіровоградський обласний ТЦКСП склав висновки №8015 від 14.07.2023 року та №4205 від 03.04.2024 року щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги дружині та неповнолітній донці, а також матері військовослужбовця ОСОБА_2 , як таким, що мають право на одержання рівними частками зазначеної грошової допомоги. 
ІНФОРМАЦІЯ_6 , визначаючи склад сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 та коло осіб, які можуть звернутися за одержанням одноразової грошової допомоги, установив також наявність у ОСОБА_2 утриманця - повнолітнього сина ОСОБА_1 . Про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за одноразовою грошовою допомогою, складено відповідні доповіді.
Вказані документи направлені до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для розгляду.
Протокольними рішеннями комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №349/168 від 08.12.2023 року та №157/168 від 26.07.2024 року призначено одноразову грошову допомогу членам сім`ї загиблого солдата ОСОБА_2 , а саме: 
- дружині ОСОБА_4 та доньці ОСОБА_6 – в сумі 7 500 000 грн. у рівних частках кожній,
- матері ОСОБА_7 – в сумі 3 750 000 грн.
У жовтні 2024 року позивач звернувся до Новоукраїнського районного ТЦКСП із заявою від 09.10.2024 року про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька - солдата ОСОБА_2 . До заяви долучив копії паспорта громадянина України, РНОКПП, витягу з реєстру територіальної громади, свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , свідоцтва про народження ОСОБА_1 , рішення суду у цивільній справі №392/810/23 про встановлення факту батьківства. 
Кіровоградський обласний ТЦКСП склав висновок №13438 від 23.10.2024 року щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги сину ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , а також доповідь про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за допомогою, у яких вказав, що його право на розподіл частки допомоги не визначене. 
Ці документи ІНФОРМАЦІЯ_6 у жовтні 2024 року направив до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для розгляду. 
На засіданні комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, 07.02.2025 року розглянуто документи ОСОБА_1 – сина загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_2 . Комісія вказала, що відповідно до статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у редакції, чинній на дату смерті військовослужбовця, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Згідно з частиною 1 статті 31 цього Закону члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. За поданими документами неможливо встановити, чи є повнолітній син загиблого військовослужбовця непрацездатним (особою з інвалідністю) і таким, що перебував на його утриманні. Комісія прийняла рішення про повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підтверджують, що він перебував на утриманні загиблого військовослужбовця (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії у разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі). (п.33 протоколу №11/д від 07.02.2025 року).
Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків. 
Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". 
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991 року (надалі - Закон №2011-XII) на дату смерті ОСОБА_2 містив такі норми: 
Стаття 16. Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві
1. Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. 
2. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. 
Стаття 16-1. Особи, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги
1. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Стаття 16-2. Розмір одноразової грошової допомоги
3. Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України. 
Стаття 16-3. Призначення і виплата одноразової грошової допомоги
1. Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
6. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
8. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. 
9. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі - постанова КМУ №168 - у редакції, чинній на дату смерті ОСОБА_2 ), було установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. 
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. 
У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами. 
Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку. 
Державні органи, які зазначені у пункті 1 цієї постанови, мають право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги. 
Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку державного сектору, зазначеного одержувачем у заяві. 
Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.
Пунктом 2-1 постанови КМУ №168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги. 
Відповідно до Закону №2011-XII та пункту 2-1 постанови КМУ №168 наказом Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023 року затверджено Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, який містить такі норми: 
I. Загальні положення 
1.1. Цей Порядок і умови визначають завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - ОГД), алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів. 
1.2. ОГД призначається та виплачується у разі загибелі військовослужбовця Збройних Сил України (далі - військовослужбовець) під час дії воєнного стану, а також смерті осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого на військовій службі в Збройних Силах України у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) (далі - під час захисту Батьківщини). 
1.3. Сім`ям загиблих військовослужбовців відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується ОГД, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
1.4. Особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця. 
1.6. Якщо після призначення та виплати ОГД у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку. 
1.7. ОГД призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Заява (додаток 1) подається до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦКСП) незалежно від місця реєстрації заявника. 
Призначення і виплата ОГД не здійснюються у випадках, визначених статтею 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". 
Рішення про відмову у призначенні ОГД може бути оскаржене в установленому законодавством порядку до суду. 
1.10. Призначена сума ОГД у Міністерстві оборони України, військовій частині НОМЕР_3 , Державній спеціальній службі транспорту та підпорядкованих їм військових частинах виплачується поетапно:
на першому етапі - 1/5 від призначеної суми ОГД;
залишок невиплаченої суми ОГД (4/5 від призначеної суми) - щомісячно, частками впродовж 40 наступних місяців.
III. Повноваження органів військового управління щодо призначення та виплати ОГД
3.1. Районний (міський) ТЦКСП:
1) є органом, уповноваженим приймати документи (додаток 2) від осіб, які можуть звернутися за ОГД, оформлювати документи для її призначення та виплати. Доповідь про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за ОГД (додаток 3), подається за підпорядкованістю у обласний (Київський міський) ТЦКСП;
2) інформує про осіб, які можуть звернутися за ОГД та проживають поза територією відповідальності районного (міського) ТЦКСП, ті обласні (Київський міський) ТЦКСП, на території відповідальності яких (за наявною інформацією) вони проживають, з наданням копій документів щодо загиблого та його сім`ї, - не пізніше 5-ти робочих днів після отримання відповідної інформації;
3) якщо після надсилання доповіді про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за ОГД (додаток 3), отримано документи (інформацію) щодо інших осіб, які можуть бути віднесені до зазначених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", не пізніше наступного робочого дня повідомляє про це засобами зв`язку та письмово за підпорядкованістю обласний (Київський міський) ТЦКСП для подальшого невідкладного інформування Департаменту соціального забезпечення;
4) у встановленому порядку представляє інтереси Міністерства оборони України у судових справах, пов`язаних з визначенням кола осіб, яким виплачується ОГД, звертається до суду щодо залучення до цих справ інших членів сім`ї загиблого, інтересів яких вони стосуються;
5) веде облік осіб загиблих (померлих) військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби), та осіб, які звернулися (можуть звернутися) за отриманням ОГД.
3.2. Обласний (Київський міський) ТЦКСП:
1) є органом, уповноваженим подавати висновок щодо можливості призначення ОГД (додаток 4). У разі отримання інформації, яка не відповідає раніше наданому висновку, не пізніше 3 робочих днів подається новий висновок з урахуванням встановлених обставин;
2) проводить перевірку отриманих з Департаменту соціального забезпечення результатів попереднього опрацювання документів для призначення ОГД, та не пізніше 3 робочих днів після їх реєстрації письмово повідомляє про результати проведеної роботи;
3) у встановленому порядку представляє інтереси Міністерства оборони України у судових справах, пов`язаних з визначенням кола осіб, яким виплачується ОГД, звертається до суду щодо залучення до справ інших членів сім`ї загиблого, інтересів яких вони стосуються;
4) веде облік осіб загиблих (померлих) військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби), та осіб, які звернулися (можуть звернутися) за отриманням ОГД.
IV. Алгоритм опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати ОГД 
4.1. Члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2. 
4.2. Районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням. 
4.3. Обласний (Київський міський) ТЦКСП перевіряє отримані документи, визначає осіб, які документально підтвердили своє право на одержання ОГД а також осіб, які звернулися (можуть звернутися) за її одержанням, але не надали (надали не всі) документи (додаток 2). 
На підставі витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - ДРАЦСГ) перевіряє документи, що підтверджують родинні зв`язки загиблого (померлого) з заявниками, в тому числі щодо зміни прізвища, імені, по батькові, встановлення батьківства, усиновлення, наявності запису відомостей про батька за вказівкою матері (стаття 135 Сімейного кодексу України). 
Результати опрацювання документів обласним (Київським міським) ТЦКСП зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки). 
Якщо після надсилання документів для призначення та виплати ОГД отримано документи (інформацію) щодо інших осіб, які можуть бути віднесені до зазначених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" або можуть звернутися за призначенням та виплатою цієї допомоги, не пізніше наступного робочого дня повідомляє про це Департамент соціального забезпечення встановленим порядком. 
4.4. Департамент соціального забезпечення після отримання від обласного (Київського міського) ТЦКСП документів (додаток 6), надсилає запит до Кадрового центру Збройних Сил України щодо військовослужбовців, які загинули та відповідно до пункту 1 розділу ХIII Інструкції № 280, віднесені до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану. 
У разі отримання листа Кадрового центру Збройних Сил України щодо відсутності загиблого військовослужбовця у списках бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення не пізніше 5 робочих днів повідомляє про це обласний (Київський міський) ТЦКСП, який надіслав документи, для інформування про це військової частини та членів сім`ї загиблого. Через 30 днів після отримання листа з ТЦКСП щодо проведеного інформування повторно надсилає відповідний запит. У разі повторного підтвердження відсутності загиблого військовослужбовця у списках бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану за результатами отриманого листа Кадрового центру Збройних Сил України подає документи на розгляд Комісії Міноборони. 
Після отримання підтвердження Кадрового центру Збройних Сил України щодо віднесення загиблого військовослужбовця до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення доводить до обласних (Київського міського) ТЦКСП результати попереднього опрацювання документів для їх перевірки щодо відповідності чинному законодавству та впродовж 3-х робочих днів опрацьовує отримані від них пропозиції. 
В подальшому документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони. 
4.5. Після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_7 для інформування обласних (Київського міського, районних, міських) ТЦКСП, та, у разі її призначення,- готує проєкти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного (Київського міського) ТЦКСП. 
4.6. Районні (міські) ТЦКСП, які здійснювали оформлення документів для призначення ОГД повідомляють заявників (з дотриманням вимог чинного законодавства щодо захисту персональних даних) про прийняте головним розпорядником коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання).
Наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 року №564 затверджено Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке визначає основні функції, завдання, повноваження Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія), а також порядок організації її роботи.
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІ цього Положення основними завданнями Комісії є, зокрема, вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
З метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія зобов`язана: приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів.
Згідно з пунктами 10, 12 розділу ІІІ цього Положення результати засідання Комісії оформлюються протоколом, який підписується головою Комісії, його заступником, секретарем та всіма членами Комісії, які брали участь у засіданні. 
Рішення Комісії може бути оскаржено в судовому порядку. 
Суд зазначає, що одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. грн. у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану (далі - ОГД) - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно із Законом №2011-XII мають право на її отримання. 
Перелік таких осіб наведений у статті 16-1 Закону №2011-XII.
Реалізація права на отримання ОГД здійснюється шляхом звернення отримувача чи його законного представника до ТЦКСП з відповідною заявою і така заява може бути подана протягом трьох років з дня загибелі (смерті) військовослужбовця.
Призначення і виплата ОГД у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України здійснюється Міноборони, як розпорядником бюджетних коштів. На ТЦКСП як на уповноважені органи покладені функції щодо підготовки та оформлення необхідних для призначення ОГД документів. Рішення про призначення ОГД або про відмову у призначенні ОГД приймає комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. Ця комісія Міноборони визначає розмір (частку) ОГД, належної кожному з отримувачів ОГД, які звернулися за її призначенням. 
У разі, коли документи подані не в повному обсязі чи потребують уточнення, комісія Міноборони приймає рішення про повернення документів на доопрацювання і надсилає зазначене рішення до ТЦКСП для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів повернення документів на доопрацювання.
Уповноважені органи при надходженні заяви про призначення ОГД повинні визначити склад сім`ї військовослужбовця, коло осіб, які мають право на отримання ОГД, та визначити розмір (частку), належної кожному отримувачу. 
Коло осіб, які мають право на отримання ОГД, визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця, яка є моментом виникнення права на відповідну виплату. Зазначене забезпечує принцип правової визначеності, стабільності бюджетних зобов`язань держави та унеможливлює зміну (збільшення або зменшення) суб`єктного складу отримувачів після настання юридичного факту, з яким закон пов`язує виникнення відповідного права. Подальші зміни законодавства, зокрема розширення переліку осіб, які можуть бути віднесені до членів сім`ї військовослужбовця, не мають зворотної дії у часі та не можуть впливати на визначення суб`єктного складу осіб, які набули право на отримання одноразової грошової допомоги, якщо таке право виникло до набрання чинності відповідними змінами. (див. постанову Верховного Суду від 12.05.2026 року у справі №280/1098/25 про незворотність дії закону в часі при визначенні кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця). 
Суд зазначає, що чинна станом на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ОСОБА_2 редакція статті 16-1 Закону №2011-XII передбачала, що право на призначення та отримання ОГД мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Відповідно до частини 1, 2, 4, 6 статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).
Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються:
а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;
б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;
в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.
г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;
д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.
Вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не більш як до досягнення ними 23 років. Діти-сироти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.
Згідно з частиною 1 статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Відповідно до статті 33 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усиновителі мають право на пенсію нарівні з батьками, а усиновлені - нарівні з рідними дітьми. Неповнолітні, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника, зберігають це право і при їх усиновленні.
Статтею 40 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що пенсія в разі втрати годувальника встановлюється на весь період, протягом якого член сім`ї померлого вважається непрацездатним (стаття 30), а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - довічно.
Пунктами 3, 13 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, передбачено, що до заяви про призначення пенсії в разі втрати годувальника додаються такі документи: 5) документи про перебування непрацездатних членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника (крім непрацездатних дітей; непрацездатних батьків і дружини (чоловіка) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби), які передбачені пунктом 13 цього розділу. 
Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду МСЕК непрацездатних членів сім`ї, які досягли 18-річного віку та яким право на пенсію в разі втрати годувальника надається внаслідок їх інвалідності.
Для призначення пенсії в разі втрати годувальника непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті "а" статті 30 Закону, додатково подаються такі документи:
висновок МСЕК про час настання інвалідності (для призначення пенсії дитині годувальника, яка досягла 18-річного віку та якій право на пенсію в разі втрати годувальника надається внаслідок її інвалідності);
свідоцтво про смерть батьків або інші документи, що підтверджують відсутність батьків (для призначення пенсії братам, сестрам, онукам);
довідка про те, що пасинок або падчерка не одержують аліментів від батьків;
довідки закладів освіти про навчання, в тому числі за кордоном, членів сім`ї за денною формою (для призначення пенсії особам, зазначеним у частині шостій статті 30 Закону);
довідка закладу освіти про перебування на повному державному утриманні (якщо в закладі освіти передбачено таке утримання).
Для призначення пенсії в разі втрати годувальника особам, зазначеним у пункті "д" статті 30 Закону, додатково подаються:
документи про те, що дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності зайняті доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8-річного віку (свідоцтво про народження дитини, документи, що підтверджують родинні стосунки, рішення органу опіки та піклування про встановлення опіки або рішення суду інше);
документи, які підтверджують, що особа не працює (не проводить діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), не проходить службу (крім дружини (чоловіка) годувальника, померлого внаслідок причин, зазначених у пункті «а» статті 20 цього Закону), які передбачені пунктом 6 цього розділу.
За документи про перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї приймаються: 1) відомості про проживання (разом з годувальником за однією адресою), або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт; 2) рішення суду про встановлення факту перебування непрацездатного члена сім`ї на утриманні померлого годувальника.
Згідно зі статтею 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Згідно зі статтями 198, 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Тобто повнолітня дитина може вважатися утриманцем загиблого (померлого) годувальника, що має право на пенсію у разі втрати годувальника, а отже і право на ОГД, якщо вона належить до однієї з категорій, визначених статтею 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме: стала особою з інвалідністю до досягнення 18 років, навчається за денною формою здобуття освіти (до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років) або є дитиною-сиротою (до досягнення 23 років незалежно від факту навчання). У випадках, коли законом вимагається підтвердження перебування на утриманні померлого годувальника, за відсутності належних документів такий факт може бути встановлений судом.
29.03.2024 року набрав чинності Закон України №3515-ІХ від 09.12.2023 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги", яким статтю 16-1 Закону №2011-XII викладено в такій редакції: 
"Стаття 16-1. Особи, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги 
1. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. 
2. За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках. 
Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження. 
3. У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках. 
4. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: 
діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; 
вдова (вдівець); 
батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); 
внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); 
жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; 
утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". 
Отже, починаючи з 29.03.2024 року законодавець істотно розширив коло осіб, які мають право на призначення та отримання ОГД, віднісши до них, зокрема, усіх дітей загиблого (померлого) військовослужбовця незалежно від їх віку, факту перебування на утриманні чи наявності права на пенсію у разі втрати годувальника.
Суд зазначає, що право на отримання ОГД є похідним від юридичного факту загибелі (смерті) військовослужбовця та виникає саме з моменту настання цієї події. Під час вирішення питання щодо наявності у особи права на отримання ОГД підлягає застосуванню законодавство, чинне на момент виникнення такого права, тобто на дату загибелі (смерті) військовослужбовця. Оскільки право на отримання ОГД виникає з моменту загибелі (смерті) військовослужбовця, саме на цей момент визначається коло осіб, які мають право на її призначення та виплату. Отже, зміни, внесені Законом №3515-IX до статті 16-1 Закону №2011-XII, якими розширено коло осіб, що мають право на отримання такої допомоги, не підлягають застосуванню до правовідносин, у яких право на допомогу виникло до набрання чинності Законом №3515-IX (див. постанову Верховного Суду від 02.06.2026 року у справі №560/9476/25 щодо призначення та виплати ОГД повнолітній дитині військовослужбовця, який загинув до набрання чинності Законом №3515-IX).
Суд установив, що батько позивача - військовослужбовець Збройних Сил України ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . На той момент позивачу виповнилося 20 років, тож він був повнолітнім. 
Комісія Міноборони розподілила одноразову грошову допомогу між 4 членами сім`ї ОСОБА_2 , а призначила і розпочала виплату цієї допомоги 3 особам (матері, дружині та неповнолітній доньці) – кожній по 1/4 частки у розмірі 3 750 000 грн., що загалом склало 11 250 000 грн. Нерозподіленою залишалася 1/4 частки в сумі 3 750 000 грн.
Позивач 09.10.2024 року звернувся за призначенням йому частки одноразової грошової допомоги, посилаючись на рішення суду про встановлення факту батьківства.
Комісія Міноборони повернула документи позивача на доопрацювання з підстав ненадання документів, які підтверджують те, що він перебував на утриманні загиблого, про що прийняла протокольне рішення (пункт 33 протоколу №11/д від 07.02.2025 року).
Позивач такі документи повторно до ТЦКСП не подавав. 
У зв`язку із закінченням 25.10.2025 року трирічного строку для реалізації права на одноразову грошову допомогу ІНФОРМАЦІЯ_6 склав та подав до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України висновки №13862 від 21.11.2025 року та №461 від 28.01.2026 року щодо можливості призначення нерозподіленої частки одноразової грошової допомоги дружині, донці та матері військовослужбовця ОСОБА_2 як таким, що мають право на одержання рівними частками зазначеної грошової допомоги.
Протокольними рішеннями №23/168 від 27.02.2026 року та №67/168 від 15.05.2026 року комісія Міноборони допризначила матері, дружині та неповнолітній донці ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в сумі 1 250 000 грн. кожній.
Суд зазначає, що законодавець у статті 16-1 Закону №2011-XII (у редакції, чинній на дату смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , з якою пов`язується виникнення права на ОГД) встановив вичерпний перелік осіб, які мають право на отримання ОГД, чітко визначивши конкретні категорії отримувачів, а саме: 1) батьків, 2) одного з подружжя, який не одружився вдруге, 3) дітей, які не досягли повноліття, 4) утриманців. До визначеного статтею 16-1 Закону № 2011-XII переліку не входить загальна категорія "член сім`ї" як самостійна підстава для отримання допомоги.
Сам по собі встановлений у судовому порядку факт батьківства має преюдиційне значення виключно щодо підтвердження відповідних фактичних обставин, може підтверджувати належність позивача до категорії членів сім`ї у розумінні сімейного законодавства, однак не змінює визначеного спеціальним законом кола отримувачів такої допомоги.
Доводи позивача про те, що батько з народження фінансово забезпечував його, не свідчать про наявність у нього як у повнолітньої особи статусу утриманця у розумінні статті 16-1 Закону №2011-XII та законодавства про пенсійне забезпечення. 
Надання батьком матеріальної допомоги повнолітній дитині чи участь у забезпеченні їй належних умов життя є проявом сімейних відносин та турботи, однак не є тотожним юридичному факту перебування на утриманні, який пов`язується із наявністю встановлених законом умов для призначення пенсії у разі втрати годувальника. 
Позивач не надав на розгляд комісії Міноборони доказів того, що станом на день загибелі батька він належав до непрацездатних членів сім`ї, визначених статтею 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які мають право на пенсію у разі втрати годувальника.
Суд вважає недоречним посилання представника позивача на постанову Верховного Суду від 17.11.2025 року у справі №560/12192/24, оскільки правовідносини у цій справі не є подібними та виникли щодо реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги дитиною військовослужбовця, яка народилась після його смерті.
Суд дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах законно та обґрунтовано вказав на відсутність доказів належності позивача до кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, та правомірно повернув на доопрацювання подані ним документи. 
Відповідач при прийнятті спірного рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, порушень прав позивача не вчиняв. Підстави для скасування цього рішення відсутні, а у задоволенні позову слід відмовити. 
Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, то підстав для присудження йому судових витрат немає.
Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 262, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного 
адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ