Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 712/6019/26 
Провадження № 2/711/3831/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі: 
головуючий суддя - Скляренко В.М., 
при секретарі – Півень С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача – адвокат Андрущенко М.В., який діє на підставі договору про надання правничої допомоги №06-05/2025 від 06.05.2025р. – звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідачки на користь ТзОВ «ІННОВА-НОВА» заборгованість за кредитним договором №7383910325 від 10.03.2025р. в розмірі 40 660 грн. та судові витрати, які складаються з суми судового збору в розмірі 2 662,40грн. 
В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 10.03.2025р. між ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС», яке в подальшому змінило найменування на ТзОВ «ІННОВА НОВА», та відповідачкою було укладено договір про надання грошових коштів у кредит №7383910325, на підставі якого відповідачка отримала у кредит грошові кошти в розмірі 10 000 грн. Всупереч умов договору відповідачка належним чином не здійснювала погашення заборгованості внаслідок чого за нею обчислюється заборгованість в розмірі 40 660 грн., з яких: 10 000 грн. – тіло кредиту; 30 660 грн. – проценти за користування кредитом. З метою стягнення відповідних сум заборгованості позивач звернувся до суду.
Від відповідачки на адресу суду не надходило заперечень проти позову.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.06.2026р. матеріали позовної заяви направлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси для подальшого розгляду за підсудністю.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2026р. матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передані у провадження судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. 
15.07.2026р судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Позивачем в позовній заяві заявлене клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, а також зазначено, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Відповідачка в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Натомість, судова повістка не була вручена відповідачці з причин відсутності адресата за вказаною адресою. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідачки шляхом доставлення судової повістки смс-повідомленням на номер мобільного телефону відповідачки (документ доставлений 16.07.2026р.) та шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду.
Отже, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідачка не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача, викладеної в позовній заяві, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС», яке змінило найменування на ТзОВ «ІННОВА-НОВА», надає фінансові послуги, зокрема із здійснення різних видів кредитування, з використанням власної інформаційно-телекомунікаційної системи, яка являє собою облікову та реєструючи системи товариства, в рамках яких реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, що включає сукупність веб-сторінок доступних в мережі Інтернет з доменним ім`я https://finsfera.ua, а також мобільні додатки товариства для різних операційних систем, через які позичальнику з використанням його особистого кабінету надається доступ до розділу, який створений для зберігання договірної документації, підтвердження особи позичальника та його взаємодії з товариством. 
Згідно договору надання грошових коштів у позику №7383910325 від 10.03.2025р. (далі – Договір кредиту), укладеного в електронній формі між ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник), кредитор зобов`язувався надати позичальнику кредит в розмірі 10000 грн. строком на 360 днів, а позичальник зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів /а.с. 29-40/. 
У пункті 2.6.1 Договору кредиту сторони визначили, що стандартна процентна ставка складає: 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дня укладення договору; 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня з дня укладення договору і до закінчення строку дії договору, або дати фактичного повернення всієї суми кредиту. 
Відповідно до п. 2.5 Договору кредиту строк кредиту (строк дії договору) складає 360 днів, а періодичність зі сплати процентів – кожні 30 днів.
Комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого кредиту та нараховується у день надання кредитку (п. 2.7 договору). 
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом – 45 160 грн. (п. 2.10 договору).
Загальні витрати за кредитом на дату укладення договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом – 35 160 грн. (п. 2.11.2.1 договору).
Відповідно до п. 3.1 договору, кредитні кошти надаються у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 5.4.1 Договору кредиту позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором. 
Згідно з п. 7.3 Договору кредиту у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань згідно договору, уключаючи прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, визначених Графіком платежів, з наступного календарного дня позичальник повинен виплатити Товариству штраф у розмірі 28% від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення. 
Згідно з п. 7.4 Договору кредиту за порушення позичальником строків повернення кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, кредитор має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, але не більше 15% від суми простроченого платежу. 
Аналогічні умови кредитування передбачені і у Паспорті споживчого кредиту /а.с. 43-48/.
Договір кредиту підписаний від імені позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором 8354, що відбулось о 13год. 28хв. 10.03.2025р. /а.с. 29-40/.
На виконання умов Договору кредиту ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» 10.03.2025р. о 13год. 28хв. 50сек. здійснило надання кредитних коштів в сумі 10 000 грн. шляхом грошового переказу через ТОВ ФК «Контрактовий дім» на банківську картку № НОМЕР_2 , яка відкрита на ім`я відповідача в АТ «Приват Банк», що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №20157-1354-196987123 від 10.03.2025р. /а.с. 57/, а також відомостями АТ КБ «ПриватБанк» наданими на запит суду. 
Зазначені реквізити банківської карти вказані у анкеті клієнта та співпадають із банківськими реквізитами карти відповідачки, вказаними у Договорі №7383910325 від 10.03.2025р. 
На виконання своїх кредитних зобов`язань відповідачкою здійснено лише один платіж на користь позивача: 09.04.2025р. – на суму 2 700 грн. (1 200 грн. – сплата процентів, 1 500 грн. – сплата комісії). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, розмір заборгованості позичальника за Договором кредиту станом на 05.03.2026р. складає 40 660 грн. і складається з наступних сум: тіло кредиту – 10 000 грн., проценти за користування кредитом – 30 660 грн. 
Оскільки до теперішнього часу відповідачкою не виконане грошове зобов`язання за Договором кредиту, то позивач звернувся до суду з даним позовом.
Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі – ЦК) та Закону України №1734-VIII від 15.11.2016 «Про споживче кредитування». При цьому згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК).
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Пунктом 1 ч. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Згідно ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, укладаючи Договір кредиту в електронній формі сторони погодили умови та порядок повернення відповідачем кредиту шляхом здійснення платежів з оплати процентів кожні 30 днів. 
За матеріалами справи судом встановлено, що між ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС», яке змінило найменування на ТзОВ «ІННОВА-НОВА», та відповідачкою був укладений Договір надання грошових коштів у позику №7383910325 від 10.05.2025 року, який підписаний відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 8354. На підставі такого договору відповідачкою 10.03.2025р. були отримані кредитні кошти в розмірі 10 000 грн., які вона зобов`язувалася повернути зі сплатою процентів за кожен день користування кредитом, але в порушення умов договору не зробила цього. Після укладання кредитного договору відповідачка не виконувала належним чином свого зобов`язання із здійснення платежів, оскільки здійснила лише один платіж на загальну суму 2 700 грн., внаслідок чого за нею обчислюється заборгованість за вищевказаним Договором в загальному розмірі 40 660 грн., з яких: 10 000 – заборгованість за сумою позики; 30 660 грн. – заборгованість за процентами. 
Враховуючи ту обставину, що в порушення умов Договору надання грошових коштів у позику №7383910325 від 20.06.2024 року відповідачка фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку та у строки, передбачені договором, не повернула, чим порушила права позивача, то позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом в розмірі 10000грн. та заборгованості за процентами в розмірі 30 660 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення на загальну суму 40 660 грн. 
При цьому, варто звернути увагу, що, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.
За таких підстав позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі. 
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються із судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2 662,40грн. /а.с. 7, 10/. 
Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, то на підставі ч.ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України до стягнення із відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2 662,40грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 11-13, 81, 83, 89, 137, 141, 259, 263-265, 267, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути зі  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» (ЄДРПОУ 44127243; місцезнаходження за адресою: вул. Верхній Вал, буд. 10, поверх 2, офіс 5, м. Київ) заборгованість за договором надання грошових коштів у кредит №7383910325 від 10.03.2025р. в розмірі 40 660 грн. та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст судового рішення складений 15 вересня 2026 року.

Головуючий : В.М. Скляренко