Номер провадження: 22-ц/813/1990/26 
Справа № 509/5790/24
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту родинних відносин, за участю заінтересованої особи Овідіопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити юридичний факт родинних відносин в тому, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним братом ОСОБА_2 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Овідіопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення юридичного факту родинних відносин - задоволено.
Встановлено юридичний факт родинних відносин в тому, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним братом ОСОБА_2 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
13 жовтня 2025 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні суду, посилаючись на те, що у рішенні суду вказано «рашистської педерації», а фактично правильно «російської федерації».
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2025 року про відмову у виправленні описки в рішенні Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 грудня 2024 року, а саме:рашистської педерації на російської федерацій.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що йому було відмовлено ТЦК та СП у призначенні грошової допомоги по загибелі брата, з приводу того, що в резолютивній частині рішення допущена помилка, а саме зазначено: «рашистська педерація».
Відзив на апеляційну скаргу або пояснення (заперечення) не надходили.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про відмову у виправленні описки в рішенні суду, право на апеляційне оскарження якої передбачено п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.
З урахуванням вищевикладеного та положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи у задоволенні заяви про виправлення описки, суд першої інстанції виходив із того, що вказаний вислів суду жодним чином не впливає на суть прийнятого судом рішення про встановлення юридичного факту родинних відносин; не може мати наслідків або певних ускладнень для заявника; вислів суду не є опискою.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується судом без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.
За змістом наведеної норми права виправлення описки є способом усунення допущеної судом технічної неточності, яка виникла під час письмового викладення судового рішення, за умови, що таке виправлення не призводить до зміни його суті.
У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" роз`яснено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виправлення описки суд має встановити, чи є відповідна неточність наслідком технічної помилки при оформленні судового рішення, чи впливає вона на можливість його правильного сприйняття та реалізації, а також чи не призведе її виправлення до зміни суті висновків суду.
У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.
Суд вправі здійснити технічну заміну елементу, яка є очевидною й такою, що в подальшому може ускладнити виконання судового рішення.
Як установлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту родинних відносин задоволено та встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним братом ОСОБА_2 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Разом із тим, у тексті зазначеного рішення суду допущено помилкове написання назви держави, а саме замість правильного словосполучення «російської федерації» зазначено «рашистської педерації». Вказане формулювання не є предметом доказування у справі, не становить самостійного висновку суду та не змінює суті встановленого судом юридичного факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Судове рішення має бути не лише законним та обґрунтованим, а й таким, що дає можливість його належного сприйняття та реалізації. Відповідно до частин першої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, а при виборі та застосуванні норми права суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У цій справі сам заявник зазначає, що наявність такого формулювання у судовому рішенні стала підставою для відмови йому територіальним центром комплектування та соціальної підтримки у призначенні грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю його брата.
Таким чином, допущена судом помилка не є такою, що не має жодного юридичного значення. Навпаки, її наявність створює перешкоди для належного використання заявником судового рішення та може негативно впливати на реалізацію прав, за захистом яких він звертався до суду.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, зокрема, ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.
Враховуючи вищевикладене, залишення в судовому рішенні помилки, яка перешкоджає заявнику належним чином використовувати це рішення, не відповідає завданню цивільного судочинства та принципу ефективності судового захисту.
При цьому виправлення зазначеної описки жодним чином не змінює висновків суду першої інстанції щодо встановленого юридичного факту, не змінює суб`єктного складу правовідносин, предмета розгляду, встановлених судом обставин чи правової природи ухваленого рішення.
Отже, заміна помилково зазначеного у тексті рішення словосполучення «рашистської педерації» на правильне «російської федерації» є усуненням неточності, а не зміною змісту чи суті судового рішення.
Висновок суду першої інстанції про те, що спірний вислів не є опискою, колегія суддів вважає помилковим, оскільки при вирішенні питання про виправлення описки суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що наведене формулювання є очевидно неправильним з точки зору його написання та фактично унеможливлює коректне використання судового рішення.
Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції.
З огляду на наведене колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував положення статті 269 ЦПК України та безпідставно відмовив у виправленні очевидної технічної помилки, допущеної у тексті рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 грудня 2024 року.
За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2025 року — скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення описки.
Колегія суддів вважає за необхідне виправити описку, допущену в тексті рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 грудня 2024 року, а саме: словосполучення «рашистської педерації» замінити на правильне — «російської федерації».
Таке виправлення не змінює суті рішення суду, не впливає на встановлений ним юридичний факт родинних відносин та спрямоване виключно на усунення технічної неточності, допущеної під час оформлення тексту судового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 -задовольнити.
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2025 року - скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 грудня 2024 року — задовольнити.
Виправити описку, допущену в описовій частині рішенні Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 грудня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа — Овідіопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення юридичного факту родинних відносин, а саме: словосполучення «рашистської педерації» замінити на словосполучення «російської федерації».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий        О.М. Таварткіладзе

Судді:         Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова