ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 липня 2026 року справа №200/8424/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 р. у справі №200/8424/25 (головуючий І інстанції Буряк І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 13.10.2025 №050650006867 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області призначити позивачу пенсію за віком з 14.04.2023, зарахувавши до його загального страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки дубліката НОМЕР_1 від 28.01.2000, навчання з 01.09.1986 по 26.03.1993 та роботу по довідці від 16.06.1981 №52 з 17.09.1980 по 01.05.1981.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 13.10.2025 №050650006867.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 05.10.2025, зарахувавши до страхового стажу періоди його роботи згідно трудової книжки дубліката НОМЕР_1 від 28.01.2000 та період роботи згідно довідки від 16.06.1981 №52 з 17.09.1980 по 01.05.1981.
У решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що до страхового стажу позивача не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки дубліката НОМЕР_1 , оскільки дата заповнення трудової 28 січня 2000, а записи внесені з 12 вересня 1980 року; навчання з 01 вересня 1986 по 26 березня 1993, період перевищує навчальний термін та перетинається з роботою; згідно довідки від 16 червня 1981 № 52, відсутні підстави прийняття та звільнення з роботи.
За записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 28 січня 2000 року позивач з 17 вересня 1980 року по 01 травня 1981 року працював на посаді слюсаря ремонтника військової частини НОМЕР_2 (запис № 1), однак, записи внесені з порушенням вимог Інструкції № 58. Для зарахування цього періоду роботи позивачем надано довідку від 16 червня 1891 року № 52, видану військовою частиною НОМЕР_2 , у якій відсутні підстави прийняття та звільнення з роботи.
На підставі викладеного, у позивача відсутні правові підстави для зарахування до страхового стажу періоду з 17 вересня 1980 по 01 травня 1981.
Позивач в 1986 році вступив до Воронежського ордена Дружби народів лісотехнічного інституту і в 1993 році закінчив повний курс названого навчального закладу. Рішенням державної екзаменаційної комісії від 26 березня 1993 року позивачу присвоєно кваліфікацію інженера лісового господарства та видано диплом встановленого зразка НОМЕР_3 із реєстраційним номером 1607.
Водночас, за записами трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач з 09 липня 1987 року по 31 серпня 2001 року прийнятий на роботу змінним майстром виробничої дільниці ВАТ “Велико-Анадольське хлібоприймальне підприємство” (записи №№ 6-7).
Оскільки, період навчання перевищує навчальний термін та перетинається з роботою, то відсутні підстави для зарахування навчання з 01 вересня 1986 по 26 березня 1993.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком, датованою 29.09.2025, де просив призначити йому пенсію з 14.04.2023.
Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 13.10.2025 №050650006867 у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відмовлено. В обґрунтування вказано таке.
Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата звернення за призначенням пенсії 05.10.2025, вік заявника 62 роки, працює. Страховий стаж заявника 27 років 8 місяців 26 днів.
До страхового стажу не зараховано періоди роботи: згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 28.01.2000, оскільки дата заповнення трудової 28.01.2000, а записи внесені з 12.09.1980; навчання з 01.09.1986 по 26.03.1993, період перевищує навчальний термін та перетинається з роботою; згідно довідки від 16.06.1981 № 52 відсутні підстави прийняття та звільнення з роботи.
Дата набуття права на пенсійну виплату 14.04.2026.
Наявний у матеріалах справи розрахунок стажу РС-право свідчить, що позивачу зараховано: військову строкову службу з 03.05.1981 по 01.06.1983; період навчання з 01.09.1983 по 28.02.1986; та період трудової діяльності загалом з 01.01.1999 по 28.02.2022.
Не зараховано до страхового стажу період роботи з 01.03.1986 по 31.12.1998.
Відомості військового квитка ОСОБА_1 серія НОМЕР_5 від 29.04.1981 свідчать, про призов позивача на військову службу з 03.05.1981 та демобілізацію 01.06.1983.
Згідно диплому серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 у 1986 році вступив до Воронезького ордену Дружби народів лісотехнічного інституту та у 1993 році закінчив повний курс цього інституту за спеціальністю лісове та садово-паркове господарство. Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 26.03.1993 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію інженера лісового господарства.
Аналогічне вказано у додатку «Виписка» серія ФВ № 394366 до диплому серія НОМЕР_3 також у вказаному додатку міститься підпис декана факультету заочного навчання.
Відомості довідки від 16.06.1981 № 52, що видана начальником штабу військової частини НОМЕР_2 свідчать, що ОСОБА_1 з 17.09.1980 по 01.05.1981 працював у військовій частині НОМЕР_2 на посаді слюсаря – ремонтника.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно із частиною 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
У відповідності до статті 26 Закону № 1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років.
Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17, від 18 листопада 2022 року у справі № 560/3734/22.

Щодо доводів апелянта, що до страхового стажу позивача не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки дубліката НОМЕР_1 , оскільки дата заповнення трудової 28 січня 2000, а записи внесені з 12 вересня 1980 року; згідно довідки від 16 червня 1981 № 52, відсутні підстави прийняття та звільнення з роботи, суд зазначає наступне.
Відомості трудової книжки дублікат серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 щодо спірного періоду (з 01.09.1986 по 26.03.1993 та з 17.09.1980 по 01.05.1981) свідчать про таке.
Дата заповнення 28.01.2000.
Запис 1. 17.09.1980 робота у військовій частині НОМЕР_2 на посаді слюсаря – ремонтника;
Запис 2. 01.05.1981 – 01.06.1983 служба у лавах радянської армії
Запис 3. 01.09.1983 – 28.02.1986 навчання у Великоанадольському лісовому технікумі;
Запис 4. 25.03.1986 зарахований на посаду майстра розплідника Воричинського спецлісництва;
Запис 5. 04.06.1987 звільнений за власним бажанням;
Запис 6. 09.07.1987 прийнятий на роботу змінним майстром виробничої дільниці;
Запис 7. 31.08.2001 звільнений за власним бажанням.
Як встановлено судом, трудова книжка НОМЕР_1 позивача є дублікатом оформленим 28.01.2000 року.
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 затверджена Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110) (далі – Інструкція №58).
Згідно п. 1.1 Інструкції №58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Згідно п. 1.2 Інструкції №58, трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.
Правила заповнення трудової книжки закріплені у п. 2 цієї Інструкції, та відповідно до п. 2.1 Інструкції №58, трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.
Згідно п. 2.2 Інструкції №58, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Згідно п. 2.4 Інструкції №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Згідно п.п. 2.6, 2.7, 2.8, 2.9 Інструкції №58, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу.
Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.
Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.
У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.
Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.
Згідно п. 2.12 Інструкції №58, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Розділ 5 Інструкції №58 передбачає можливість та порядок видачі Дублікату трудової книжки, а саме:
5.1. Особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.
5.2. Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).
5.3. Якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.
Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки.
Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника.
Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис.
Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані.
У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах.
У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.
5.4. Не зазначаються у підсумованому загальному стажі роботи, а записуються окремим рядком із посиланням на дату, номер і найменування відповідних документів, крім відомостей, що передбачені у пункті 2.18 цієї Інструкції, такі записи:
а) про час перебування у народному ополченні та партизанських загонах із зазначенням дати зарахування і дати звільнення із служби;
б) про роботу як члена артілі промислової кооперації.
5.5. Якщо трудова книжка (вкладиш до неї) стала непридатною (обгоріла, розірвана, забруднена і т.інш.), то власник або уповноважений ним орган за останнім місцем роботи видає працівнику дублікат трудової книжки (вкладиш до неї).
При цьому на першій сторінці трудової книжки, що стала непридатною, робиться надпис "Замість видано дублікат", а книжка повертається її власнику. При працевлаштуванні на нове місце роботи працівник зобов`язаний пред`явити дублікат трудової книжки.
5.6. Дублікат трудової книжки також може бути виданий за новим місцем роботи у зв`язку з відсутністю доступу до трудової книжки працівника внаслідок надзвичайної ситуації, передбаченої Кодексом цивільного захисту України, або проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник.
Дублікат видається на підставі заяви працівника та отриманої ним у письмовому вигляді інформації зі штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації про виникнення надзвичайної ситуації або Антитерористичного центру при Службі безпеки України про проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник, що надається в довільній формі.
У разі відновлення доступу до трудової книжки записи з дубліката про періоди роботи переносяться до трудової книжки. При цьому на першій сторінці дубліката робиться запис: "Дублікат анульовано", посвідчується печаткою роботодавця за останнім місцем роботи працівника та дублікат повертається його власнику.
Отже, Інструкція №58 передбачає можливість та порядок видачі дублікату трудової книжки, зокрема, у разі її втрати, непридатності, відсутністю доступу до трудової книжки, тощо.
Суд зазначає, що обставини за яких періоди роботи передують даті заповнення книжки, мають логічне пояснення, оскільки дублікат трудової книжки оформлений 28.01.2000 року, а записи стосуються періодів роботи позивача, набутих до цього, що відповідає вимогам Інструкції №58.
Дослідивши зміст та оформлення трудової книжки (дублікат) НОМЕР_1 , дата заповнення 28.01.2000 року, суд встановив, що записи у ній зроблено чітко, без будь-яких виправлень, у записах відсутні ознаки підчисток та підробок.
Отже, набутий позивачем трудовий стаж не повинен піддаватися сумніву та позбавляти особу права на зарахування відповідних періодів до страхового стажу.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи згідно трудової книжки дубліката НОМЕР_1 .
Стосовно не зарахування періоду роботи згідно довідки від 16.06.1981 №52 з 17.09.1980 по 01.05.1981, то вказаний період підтверджується не лише цією довідкою, а й записом у дублікаті трудової книжки НОМЕР_1 , тому період роботи згідно довідки від 16.06.1981 № 52 з 17.09.1980 по 01.05.1981 є підтвердженим належним чином та має бути врахований до страхового стажу позивача.

Щодо доводів апелянта, що до страхового стажу позивача не зараховано навчання з 01 вересня 1986 по 26 березня 1993, період перевищує навчальний термін та перетинається з роботою, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом «д» статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Стаття 55 Закону Української РСР від 28 червня 1974 р. № 2778-VIII «Про народну освіту» (втратив чинність згідно постанови Верховної Ради Української PCP від 4 червня 1991 р. № 1144-ХІІ) передбачала, що вища освіта здійснюється в університетах, інститутах, академіях та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до вищих навчальних закладів. У вищих навчальних закладах може проводитися денне, вечірнє і заочне навчання. Навчання у вищих навчальних закладах без відриву від виробництва є формою здобуття спеціальності і підвищення кваліфікації особами, які працюють у різних галузях народного господарства.
Відповідно до пункту 109 розділу VIII Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 590 від 03 серпня 1972 р., крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації; навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі.
Пунктом 8 Порядку №637 передбачено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Відповідно до п.2.16 Інструкції №58 для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів, та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.
Згідно трудової книжки дублікат серія НОМЕР_1 :
Запис 4. 25.03.1986 зарахований на посаду майстра розплідника Воричинського спецлісництва;
Запис 5. 04.06.1987 звільнений за власним бажанням;
Запис 6. 09.07.1987 прийнятий на роботу змінним майстром виробничої дільниці;
Запис 7. 31.08.2001 звільнений за власним бажанням.
Наявний у матеріалах справи диплом серія НОМЕР_3 свідчить, що ОСОБА_1 у 1986 році вступив до Воронезького ордену Дружби народів лісотехнічного інституту та у 1993 році закінчив повний курс цього інституту за спеціальністю лісове та садово-паркове господарство. Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 26.03.1993 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію інженера лісового господарства .
Проте у виписці серія ФВ № 394366 до диплому серія НОМЕР_3 міститься підпис декана факультету заочного навчання. Тобто позивач навчався на заочній формі навчання. Вказане також підтверджується відсутністю відомостей про навчання у період з 01.09.1986 по 26.03.1993 у дублікаті трудової книжки позивача.
Досліджуючи записи дубліката трудової книжки серія НОМЕР_1 , диплому серія НОМЕР_3 , стосовно навчання у Воронезькому ордені Дружби народів лісотехнічному інституті, суд приходить до висновку, що у період навчання з 01.09.1986 по 26.03.1993 на заочному відділенні позивач також працював у період з 25.03.1986 по 04.06.1987 та з 09.07.1987 по 31.08.2001.
Разом з тим, згідно форми РС-право період роботи з 01.03.1986 по 31.12.1998 взагалі не зараховано до страхового стажу.
В рішенні про відмову в призначенні пенсії від 13.10.2025 №050650006867, відповідач зазначав, що період навчання з 01.09.1986 по 26.03.1993, не зараховано до страхового стажу, оскільки період перевищує навчальний термін та перетинається з роботою.
Враховуючи, встановлення судом безпідставності не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача періоди роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 , відповідач також не був позбавлений можливості вирахувати період навчання позивача, що не охоплюється періодом роботи.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 05.10.2025, зарахувавши до страхового стажу періоди його роботи згідно трудової книжки дубліката НОМЕР_1 від 28.01.2000 та період роботи згідно довідки від 16.06.1981 №52 з 17.09.1980 по 01.05.1981.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 р. у справі №200/8424/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 р. у справі №200/8424/25 - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 07 липня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко