ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
^_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року | м. Одеса | Справа № 916/441/26
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Ярош А.І.,
суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 
на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2026 року, суддя в І інстанції Сулімовська М.Б., повний текст якого складено 21.05.2026, в м. Одесі
у справі: №916/441/26
за позовом: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Щериці Катерини Олександрівни
про стягнення 102 566,82 грн

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Щериці Катерини Олександрівни про стягнення 102 566,82 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.04.2026 у справі №916/441/26 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Щериці Катерини Олександрівни на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 4010,99 грн пені, 104,10 грн судового збору; к задоволенні решти позову відмовлено.
До суду від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просив суд стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь Фізичної особи-підприємця Щериці Катерини Олександрівни судові витрати на правничу допомогу в розмірі 21 000,00 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 21.05.2026 у справі №916/441/26 заяву фізичної особи-підприємця Щериці Катерини Олександрівни про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь фізичної особи-підприємця Щериці Катерини Олександрівни 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти заяви відмовлено.
Суд, дослідивши договір про надання правничої допомоги від 25.02.2026, акти приймання-передачі наданих послуг та інші подані докази, дійшов висновку, що правнича допомога фактично надавалась Щериці К.О. як фізичній особі-підприємцю у межах господарської справи №916/441/26, а відповідні витрати є понесеними та підтвердженими. Водночас, з урахуванням складності та обсягу справи, характеру і змісту наданих послуг, результату розгляду спору, принципів розумності, пропорційності та співмірності, суд визнав заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу завищеним та визначив обґрунтованим до відшкодування 10 000,00 грн
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій скаржник просить скасувати повністю додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2026 у справі №916/441/26 та ухвалити нове судове рішення, яким зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь фізичної особи-підприємця Щериці Катерини Олександрівни.
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України зазначає, що при вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд має оцінювати їх фактичність, необхідність, обґрунтованість та розумність, а також обсяг і вартість наданих послуг з урахуванням конкретних обставин справи та її результату. Скаржник вважає, що стягнуті з нього витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн не відповідають критеріям реальності, необхідності та співмірності, з огляду, зокрема, на характер спору, обсяг виконаної адвокатом роботи та те, що позов задоволено лише на суму 4 010,99 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу підлягають врахуванню не лише розмір задоволених позовних вимог, а й ціна позову, складність справи, обсяг та характер виконаної адвокатом роботи. Відповідач вказує, що заявлені до відшкодування витрати у сумі 21 000,00 грн підтверджені договором, актами, рахунками та платіжними документами, а суд першої інстанції, оцінивши їх співмірність і розумність, уже зменшив їх розмір до 10 000,00 грн. На думку відповідача, зазначена сума є обґрунтованою з огляду на підготовку відзиву, заперечень, участь у судовому засіданні та інший обсяг наданої правничої допомоги, а посилання позивача на надмірність таких витрат не спростовують їх фактичного понесення, необхідності та співмірності. 
Колегія суддів зазначає, що за правилами п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження). Розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи, що предметом розгляду у даній справі є вимога про стягнення 102 566,82 грн, то вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України та має проводитись в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2026 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; її розгляд вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням в Україні воєнного стану, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, апеляційна скарга розглядається поза межами строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення належного судового захисту.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія встановила наступне.
Предметом апеляційного оскарження є додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2026 у справі №916/441/26 про здійснення розподілу судових витрат на правову допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу )
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
За змістом статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Як вбачається з матеріалів справи, 25.02.2026 між Щерицею Катериною Олександрівною (далі - клієнт) та Адвокатським бюро "Магомедової Зарєми" (далі - адвокат) було укладено договір про надання правничої допомоги адвокатом.
Згідно з п. 1.1. договору, адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правничу допомогу щодо:
- складання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;
- складання претензій, звернень (заяв, скарг, пропозицій), заперечень та інших документів правового характеру;
- складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства);
- представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.
Відповідно до п. 2.1. договору, клієнт надає адвокату наступні повноваження: бути представником клієнта у судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачеві, відповідачу, третій особі, заявнику, зацікавленій особі, потерпілому, підозрюваному, обвинуваченому, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, з питань, пов`язаних із захистом прав, у тому числі право: пред`явити від імені клієнта та у його інтересах відповідний позов (позови); брати участь у судових засіданнях; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення у судах, які розглядають справу клієнта; повністю або частково відмовлятися від позовних вимог; визнавати повністю або частково позови; змінювати підстави або предмет позовів; зменшувати або збільшувати предмет та/або вартість позовних вимог; укладати мирові угоди; передавати справу на розгляд третейського суду; оскаржувати рішення (ухвали, постанови) суду та користуватись іншими процесуальними правами, що передбачені законом; отримувати рішення (ухвали, постанови) суду (їх завірені у встановленому порядку копії); подавати виконавчі документи до стягнення, а також отримувати, підписувати та подавати від імені клієнта та у його інтересах усі необхідні документи (серед іншого, але не виключно, заяви, заперечення, замовлення, клопотання, скарги, у тому числі апеляційну та касаційну, доповнення до них, додаткові документи тощо; представляти інтереси клієнта усіма законними способами у судових органах та перед іншими органами, діяльність яких пов`язана із вирішенням питань, передбачених договором; ознайомлюватися з матеріалами справи та з матеріалами виконавчого провадження - при зверненні виконавчого документа до виконання; отримувати належне клієнтові майно та грошові суми; робити виписки та копії з документів, що є в матеріалах справи та порушувати питання про їх засвідчення у встановленому для того порядку; заявляти відводи у випадках, передбачених чинним законодавством України; брати участь у судових засіданнях та у дослідженні доказів; замовляти проведення експертизи; наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникнуть у ході судового процесу, якщо це дозволяється процесуальним законодавством, та при здійсненні виконавчого провадження; заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників процесу та/або виконавчого провадження; оскаржувати рішення суду до касаційної інстанції; апелювати до вищої судової інстанції; оскаржувати дії чи бездіяльність посадових осіб (у тому числі виконавчих органів) у встановленому законодавством позасудовому порядку та користуватися при цьому усіма правами, передбаченими чинним законодавством, сплачувати державне мито, обов`язкові збори та інші необхідні платежі; вчиняти всі інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень та які, на думку адвоката, будуть доцільними для правильного і ефективного виконання зобов`язань, передбачених цим договором.
За умовами п. 2.2. договору, визначений цим договором об`єм правничої допомоги може бути змінений (збільшений/зменшений) виключно за згодою сторін, шляхом укладення додаткової письмової угоди.
Відповідно до п.3.1. договору, розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правничу допомогу, що окремо визначається сторонами. 
Згідно з п.3.3. договору, розрахунки за даним договором проводяться з обов`язковим укладенням акту прийому-передачі виконаних робіт.
За умовами п.п. 4.1., 4.2. договору, цей договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту договору та додатків (додаткових угод) до нього; договір діє до 31.12.2027.
Договір підписано між сторонами без будь-яких зауважень. 
17.03.2026 між Щерицею Катериною Олександрівною та Адвокатським бюро "Магомедової Зарєми" було підписано акт приймання-передачі послуг з надання правничої допомоги адвокатом до договору про надання правничої допомоги адвокатом від 25.02.2026.
За умовами п.1 акту, адвокат з 04.03.2026 по 17.03.2026 на виконання умов договору надав клієнту юридичні послуги відповідно до договору про надання правничої допомоги адвокатом від 25.02.2026, а клієнт прийняв надані послуги.
Відповідно до п.2. акту, вартість послуг згідно договору про надання правничої допомоги адвокатом від 25.02.2026 становить 9000,00 грн. за складання тексту відзиву на позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ( АДРЕСА_1 ) до Щериці Катерини Олександрівни про стягнення штрафних санкцій у розмірі 102566,82 грн. по справі 916/441/26 (9 годин роботи).
Згідно з п. 3. акту, всього до сплати за надані адвокатом послуги за актом № 1 від 17.03.2026 становить 9000,00 грн.
За умовами п. 4. акту, жодних претензій клієнт до адвоката не має.
Акт підписано між сторонами без будь-яких заперечень.
До матеріалів справи позивачем було долучено рахунок на оплату та платіжну інструкцію про сплату коштів в загальному розмірі 9000,00 грн. за надану правничу допомогу згідно акту №1.
16.04.2026 між Щерицею Катериною Олександрівною та Адвокатським бюро "Магомедової Зарєми" було підписано акт №16/04 приймання-передачі послуг з надання правничої допомоги адвокатом до договору про надання правничої допомоги адвокатом від 25.02.2026.
За умовами п.1 акту, адвокат з 03.04.2026 по 16.04.2026 на виконання умов договору надав клієнту юридичні послуги відповідно до договору про надання правничої допомоги адвокатом від 25.02.2026, а клієнт прийняв надані послуги.
Відповідно до п. 2 акту, вартість послуг згідно договору про надання правничої допомоги адвокатом від 25.02.2026 становить:
- 7000,00 грн. за складання тексту заперечень на підставі ст. 167 ГПК України по справі № 916/441/26 за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ( АДРЕСА_1 ) до Щериці Катерини Олександрівни про стягнення штрафних санкцій у розмірі 102566,82 грн., за 7 годин роботи;
- 5000,00 грн. за участь адвоката у судовому засіданні, яке відбулося 16.04.2026 (в режимі відеоконференції) по справі №916/441/26 за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій у розмірі 102566,82 грн.
Згідно з п. 3 акту, всього до сплати за надані адвокатом послуги за актом № 16/04 від 16.04.2026 становить 12000,00 грн.
За умовами п. 4 акту, жодних претензій клієнт до адвоката не має.
Акт підписано між сторонами без будь-яких заперечень.
До матеріалів справи позивачем було долучено рахунки на оплату та платіжні інструкції про сплату коштів в загальному розмірі 12 000,00 грн. за надану правничу допомогу згідно акту №16/04.
В матеріалах справи наявний ордер на надання правової допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Магомедової З.М.
Так, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Колегія суддів відзначає, що критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
Проаналізувавши надані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, судова колегія вважає, що відображена у цих документах інформація щодо характеру та обсягу фактично виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) відповідає документам та інформації, що містяться в матеріалах справи.
Отже, судом встановлено, що відповідачем надано належні докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі.
Відповідно до частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, покладається обов`язок доведення їх неспівмірності.
Доводи апеляційної скарги щодо необхідності подальшого зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу фактично зводяться до посилання на непропорційність суми таких витрат у розмірі 10 000,00 грн порівняно із сумою позовних вимог, задоволених судом, яка становить 4 010,99 грн.
Разом із тим, колегія суддів враховує, що первісно позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України були заявлені на суму 102 566,82 грн, тоді як за результатами розгляду справи судом першої інстанції задоволено лише вимогу про стягнення 4 010,99 грн пені, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
При цьому рішення Господарського суду Одеської області від 16.04.2026 у справі №916/441/26 позивачем не оскаржувалося, що свідчить про його згоду з результатами розгляду спору в цій частині.
Матеріалами справи підтверджується надання відповідачу професійної правничої допомоги, пов`язаної з розглядом цієї справи, зокрема підготовкою процесуальних документів та участю представника у судовому засіданні. Понесені відповідачем витрати підтверджені відповідними документами та фактично оплачені.
Водночас апелянт не навів конкретних обставин та не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що визначений судом першої інстанції розмір витрат у сумі 10 000,00 грн є неспівмірним зі складністю справи, обсягом та характером виконаних адвокатом робіт, витраченим ним часом чи іншими критеріями, визначеними статтею 126 Господарського процесуального кодексу України.
Зокрема, апелянтом не зазначено, які саме послуги адвоката не були необхідними, які роботи фактично не виконувалися, який саме обсяг заявлених витрат є необґрунтованим та яким, на його думку, мав би бути розумний розмір витрат на професійну правничу допомогу. Також апелянтом не надано доказів вартості аналогічних послуг або інших обставин, які б свідчили про завищення визначеної судом до відшкодування суми.
При цьому судова колегія враховує, що заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу становив 21 000,00 грн, однак суд першої інстанції не поклав на позивача обов`язок відшкодувати зазначену суму в повному обсязі. Здійснивши оцінку поданих доказів з урахуванням складності спору, обсягу та змісту наданих адвокатом послуг, ціни позову, результату розгляду справи, а також принципів розумності, справедливості, пропорційності та співмірності, місцевий господарський суд зменшив заявлений до відшкодування розмір витрат до 10 000,00 грн.
Таким чином, суд першої інстанції фактично зменшив заявлені відповідачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу більш ніж удвічі та визначив до компенсації 10 000,00 грн. Саме зазначена сума, з урахуванням встановлених судом обставин, визнана судом обґрунтованою та такою, що підлягає відшкодуванню за рахунок позивача.
Посилання апелянта на незначну складність справи також не може бути підставою для подальшого зменшення визначеної судом суми, оскільки така обставина вже була врахована місцевим господарським судом при оцінці співмірності витрат та визначенні їх розміру.
Колегія суддів також звертає увагу, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночним та у кожному конкретному випадку визначається судом з урахуванням усіх обставин справи, на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів, зокрема щодо фактичного понесення відповідних витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, змісту, вартості, складності справи та витраченого адвокатом часу.
При цьому саме по собі співвідношення суми витрат на професійну правничу допомогу із сумою задоволених позовних вимог не є безумовною підставою для зменшення таких витрат. При вирішенні питання про їх розподіл суд має оцінювати сукупність відповідних критеріїв, а не лише результат розгляду спору у грошовому вираженні.
Отже, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з визначеним судом першої інстанції розміром витрат на професійну правничу допомогу та посилання на співвідношення цього розміру із сумою задоволених позовних вимог, однак не містять належного обґрунтування неспівмірності витрат у розмірі 10 000,00 грн та не спростовують висновків місцевого господарського суду щодо їх обґрунтованості.
Таким чином, апелянтом не доведено наявності правових та фактичних підстав для подальшого зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, визначеного судом першої інстанції.
Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2026 у справі №916/441/26 є законним та обґрунтованим, оскільки його винесено в результаті повного з`ясування обставин, що мають значення для справи та правильного застосування норм процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України суд апеляційної інстанції не вбачає.
Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2026 у справі №916/441/26 - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 21.05.2026 у справі №916/441/26 - залишити без змін.
Постанова в порядку статті 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її ухвалення. Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська