Номер провадження 2-о/754/309/26
Справа №754/6976/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

06 липня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва в складi:
головуючої судді - Панченко О.М.
при секретарі - Сарнавському М.О.
за участі заявниці - ОСОБА_1 
заінтересованої особи - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) про встановлення факту батьківства, -
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. В обґрунтування заяви вказує, що заявник проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з серпня 2009 року. Під час їх фактичних шлюбних відносин заявник завагітніла від нього і народила доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При реєстрації народження дитини запис про батька був дійснений зв слів позивачки, тобто відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. За вказівкою заявника було записано прізвище батька дитини як " ОСОБА_5 ", а ім`я та по-батькові " ОСОБА_5 ". Через конфлікти та непорозуміння сімейне життя у заявниув і ОСОБА_3 не склалося, у травні 2011 року шлюбні стосунки були припинені та вони проживали окремо, спільне господарство не веле та сім`я фактично перестала існувати. Однак, згодом між ними склалися дружні стосунки, за життя ОСОБА_3 визнавав себе батьком їх дитини, поки вони проживали разом надавав заявнику матеріальну допомогу на утримання доньки, брав участь у її вихованні, що підтверджується фотографіями. В зв`язку зі збройною агресією російської федерації ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією до лав Збройних Сил України та ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Заявник зазначає, що встановлення факту батьківства ОСОБА_3 щодо дитини має юридичне значення, адже від нього залежить виникнення її особистих і майнових прав, зокрема, прав і гарантій, передбачених чинним законодавством України для членів сім`ї загиблого військовослужбовця, права на спадкування, на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника та інших. Посилаючись на вказані обставини, заявник просить встановити факт батьківства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внести зміни до актового запису №3625 складеного 10.12.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського РУЮ у м. Києві про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в графі прізвище замість " ІНФОРМАЦІЯ_6 " вказати прізвище дитини " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", в графі "батько" записати " ОСОБА_3 " ІНФОРМАЦІЯ_3 виключивши з графи "батько" - " ОСОБА_10 ".
В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав, указаних у ній.
Заінтересована особа ОСОБА_2 - матір померлого ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, підстав неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Пояснень на заяву не надавав.
Розглянувши матеріали справи, та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Встановлено, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було зроблено актовий запис № 3625 від 10.12.2009 року.
У свідоцтві про народження серія НОМЕР_1 від 10.12.2009 року батьками ОСОБА_8 зазначені: мати - ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_10 .
Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадився за прізвищем та громадянством матері ОСОБА_1 , а прізвище, ім`я та по батькові батька дитини записані за її вказівкою в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України.
Відповідно до копії протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №2025-0922-0938-0992від 22.09.2025 року, солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проходив службу в ЗСУ з 10.04.2024 року по 16.06.2025 року. Брав безпосередньо участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України. Під час захисту незалежності, суверінітету та територіальної цілісності України поблизу населеного пункту Макіївка Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув. Причина смерті: "інші комбінації розтрощення, які включають декілька ділянок тіла. Вибухова трвма. Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та осколків", що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №1672не/2054л від 13.06.2025 року, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 16.06.2025; витягом з наказу командирав в/ч НОМЕР_3 №237 від 14.08.2025 року про виключенні зі списків особового складу.
Оскільки юридично ОСОБА_3 не є батьком ОСОБА_8 , бо до настання смерті не встиг подати відповідну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, а наразі без рішення суду підтвердження між ними родинних відносин та встановлення факту батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_8 є неможливим, а встановлення факту батьківства ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_8 має юридичне значення, адже від нього залежить виникнення її особистих і майнових прав, зокрема, прав і гарантій, передбачених чинним законодавством України для членів сім`ї загиблого військовослужбовця, права на спадкування, на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника та інших, тому ОСОБА_1 змушена звернутись з даною заявою до суду.
Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).
У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-цзазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.
До суду надано висновок молекулярно-генетичної експертизи № 52689 від 27.03.2026 року, який був складений експертами медико-генетичного центру «Мама Папа», відповідно до якого вірогідність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої матір`ю ОСОБА_1 в рамках проведеного дослідження складає 99,00000 %.
Факт батьківства ОСОБА_3 , відносно доньки ОСОБА_8 , крім висновку експерта підтверджується в сукупності дослідженими в судовому засіданні доказами.
Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.
Згідно зі ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.
Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи.
У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.
Такі правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц.
У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
В судовому засіданні встановлено факт того, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_8 .
Згідно ч. 1 ст. 189 Кодексу про шлюб та сім`ю України реєстрація встановлення батьківства провадиться на підставі спільної заяви батьків або судового рішення.
За положеннями ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Таким чином, наявні підстави для внесення відповідних змін до актового запису цивільного стану громадян про народження ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було зроблено актовий запис № 3625 від 10.12.2009 року, в якому в графі «відомості про батька» слід вказати: батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 125, 128, 130, 134, 135 СК України, ст. ст. 10, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, - УХВАЛИВ:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) про встановлення факту батьківства, - задовольнити.
Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внести зміни до актового запису №3625 складеного 10.12.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського РУЮ у м. Києві про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в графі прізвище замість " ІНФОРМАЦІЯ_6 " вказати прізвище дитини " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", в графі "батько" записати " ОСОБА_3 " ІНФОРМАЦІЯ_3 виключивши з графи "батько" - " ОСОБА_10 ".
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча суддя: О.М. Панченко