Справа № 171/2738/26 
1-кп/171/1135/26
ВИРОК
Іменем України

10 вересня 2026 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026043090000139 від 19.07.2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольськ, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утримані малолітню дитину., військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, проходив військову службу на посаді санітара-стрільця 3 відділення 1 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 
- 19.02.2011 вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. 
- 19.06.2014 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання по вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 19.02.2011 та остаточно призначено покарання до 9 років позбавлення волі. Звільнився 18.01.2017 з Криворізької виправної колонії Дніпропетровської області № 80, по відбуттю строку покарання.
- 07.05.2026 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 382 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
- 09.06.2026 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-IX, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово безперервно послідовно продовжувався. Останній раз Указом Президента України № 228/2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 квітня 2026 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 04 травня 2026 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 4880-ІХ від 16 квітня 2026 року. 
Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 року.
ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби ЗС України за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , санітар-стрілець 3 відділення 1 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат» в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи умисно, 16 червня 2026 близько 09 годин 50 хвилин, керував електроскутером марки «MAXXTER», без державного реєстраційного номеру, який у відповідності до ст. 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 № 2956-IX та ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» є електричним колісним транспортним засобом (двоколісним транспортним засобом, оснащеним виключно електричними тяговими двигунами та системою акумулювання електричної енергії з технічною можливістю заряджатися від зовнішнього джерела), а також з урахуванням висновків Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 127/5920/22 та п. 1.10 Правил дорожнього руху України є транспортним засобом, що приводиться в рух за допомогою двигуна, рухаючись по вул. Садова, в м. Зеленодольськ, Криворізького району, Дніпропетровської області був зупинений працівниками СРПП ВП № 10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за порушення Правил дорожнього руху, які щодо нього винесли постанову по справі про адміністративне правопорушення від 16.06.2026 серії БАВ № 344666, протокол по справі про адміністративне правопорушення від 16.06.2026 серії ААД № 6673723, протокол по справі про адміністративне правопорушення від 16.06.2026 серії ААД № 6673722, протокол по справі про адміністративне правопорушення від 16.06.2026 серії ААД № 6673721, та притягнули до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 3 ст. 126, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2024, яка набрала законної сили 27 грудня 2024 року, у вчиненні ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, його визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами, також вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07.05.2026, який набрав законної сили 09 червня 2026 року, у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, його визнано винним та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік. 
Таким чином, суд, приймаючи вищевказану постанову у справі про адміністративне правопорушення, встановив суб`єкта адміністративного правопорушення, на якого наклав адміністративне стягнення, та зобов`язав його вчинити дії та утриматися від певних дій, як міру необхідної поведінки для виконання рішення суду. Тобто, в даному випадку, ОСОБА_5 є суб`єктом, який зобов`язаний виконати рішення суду з метою відбування адміністративного стягнення.
При цьому, згідно з положеннями Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, тобто держава в особі уповноважених органів забезпечує їх виконання. Виконання рішення забезпечується державою в особі органів державної виконавчої служби, які уповноваженні на вчинення дій щодо стягнення штрафу, та в особі працівників поліції, які уповноважені вилучати, тимчасового утримувати посвідчення водія, що посвідчує право на керування транспортним засобом, тощо. У зв`язку із цим, працівники поліції не є суб`єктами, які зобов`язані виконати постанову суду, а лише уповноважені законом забезпечити виконання рішення суду.
Після отримання інформації від працівників СРПП ВП № 10 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області встановлено, що відповідно до наявних облікових баз, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутнє посвідчення водія будь-якої категорії.
Відповідно до ч.4 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. З цього слідує, що суб`єктом правопорушення є учасник дорожнього руху водій, який всупереч вимог ПДР, не маючи права керування транспортним засобом здійснює керування транспортним засобом та порушує законодавство про дорожній рух.
Одночасно, відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного кодексу, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. 
Згідно з ч. 3 ст. 382 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є особа, яка, будучи раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, та зобов`язана на підставі судового рішення, що набрало законної сили, виконати його вимоги в частині відбування адміністративного стягнення, умисно перешкоджає його виконанню, чим протиправно посягає на суспільні відносини у сфері правосуддя. 
Таким чином не зважаючи на те, що постанова Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2024, набрала законної сили 27 грудня 2024 року, ОСОБА_5 маючи реальну можливість виконувати рішення суду в частині утримання від керування транспортними засобами, будучи належним чином повідомленим про наявність постанови суду, яка набрала законної сили, 16 червня 2026 року о 09 годині 50 хвилин по вул. Садова в м. Зеленодольську, Криворізького району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_5 керував електроскутером марки «MAXXTER», без державного реєстраційного номеру, будучи позбавленим права керування транспортним засобом. 
Систематичність порушень вказаною особою Правил дорожнього руху свідчить про ухилення від виконання судового рішення, що є однією з форм його невиконання, як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 382 КК України.
Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, особою раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею. 
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, та речових доказів
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених вище обставинах визнав повністю, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини. При цьому надав суду показання про те, що повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Заслухав показання обвинуваченого, який визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідив матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.
З урахуванням наведеного, вивчив матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом, та кваліфікує його дії як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, особою раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
При обранні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого; дані про особу обвинуваченого, який судимий, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також його відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 засуджений 07.05.2025 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 382 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, ч. 1 ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. 
Згідно з ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтею 71 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відтак, покарання за попереднім вироком ОСОБА_5 не відбуте, а остаточне покарання має бути призначено за правилами ст. 71 КК України.
Увалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2026 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 60 діб, тобто до 27 вересня 2026 року включно. ОСОБА_5 було заборонено у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 . Також покладено на  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1  такі обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом;
-не відлучатися з місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та реєстрації. 
Суд не вбачає підстав для скасування цього запобіжного заходу, отже, вищевказаний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слід залишити без змін.
Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1. ст. 71 КК України до покарання, призначеного за дійсним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07.05.2026 року та остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2026 року, у вигляді домашнього арешту - залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 на виконання цього вироку.
Речовий доказ DVD диск з відеозаписом нагрудної бодікамери, залишити в матеріалах кримінального провадження № 12026043090000139 від 19.07.2026 року.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя -