РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2026 року 	м. Рівне	№460/7350/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Сарненської районної військової адміністрації 	
 	про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -	

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сарненської районної військової адміністрації про визнання протиправною відмови, оформленої листом № 01/2-07-111 від 02.03.2026, у видачі довідки встановленого зразка про період проживання на території с. Лютинськ, Сарненського (Дубровицького) району, Рівненської області (зона гарантованого добровільного відселення) та зобов`язання видати довідку встановленого зразка (додаток 5) відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2018 №551, про період проживання на території с.Лютинськ, Сарненського (Дубровицького) району, Рівненської області (зона гарантованого добровільного відселення): з 26.12.1981 по 01.09.1988; з 01.06.1989 по 01.09.1989; з 01.06.1990 по 01.09.1990; з 01.06.1991 по 01.09.1991; з 01.06.1992 по 01.09.1992; з 01.06.1993 по 01.09.1993; з 01.06.1994 по 01.09.1994; з 01.06.1995 по 01.09.1995; з 01.06.1996 по 01.09.1996; з 01.06.1997 по 01.09.1997; з 01.06.1998 по 01.09.1998; з 01.06.1999 по 01.09.1999.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проживав в населеному пункті, що належить до зони радіологічного забруднення, а саме: гарантованого добровільного відселення. Повідомлено, що з метою оформлення статусу особи, яка потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу відповідної довідки про вказаний період проживання, однак йому було відмовлено у видачі такої. Вважає таку відмову відповідача протиправною і такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому просив позов задовольнити повністю.
Ухвалою суду від 01.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позивач разом з заявою подав акт обстеження на підтвердження факту проживання в зоні радіологічного забруднення. Повідомлено, що такий акт не може вважатися беззаперечним та достатнім доказом постійного проживання позивача на території зони гарантованого добровільного відселення. Вважає, що у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, а тому просив у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши заяви по суті, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.
В лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області з заявою про видачу довідки про період проживання на території с.Лютинськ Сарненського (Дубровицького) району Рівненської області (зони гарантованого добровільного відселення) відповідно до акту Виконавчого комітету Дубровицької міської ради №549 від 22.09.2025.
Листом від 02.03.2026 №01/2-07-111 Сарненська районна державна адміністрація Рівненської області у відповідь на звернення позивача повідомила про відсутність підстав для видачі довідки встановленого зразка (додаток 5), у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивача на території зони безумовного (обов`язкового) або гарантованого добровільного відселення у строки, визначені законодавством.
Вважаючи протиправним вказане рішення відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується і виходить з такого.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII).
Відповідно до ст.11 Закону №796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:
1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення;
2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;
3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;
4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;
5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;
6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії або проведення оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.
Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу у передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу), визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.
В силу вимог ч.3 та ч.4 ст.15 Закону №796-XII підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
11.07.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято наказ №551, яким затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі – Порядок №551).
Цей Порядок визначає процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
Відповідно до абз.5 п.6 Порядку №551 потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, і таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення “Потерпілий від Чорнобильської катастрофи” (категорія 3) серії Б зеленого кольору.
Згідно з п.7 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).
У відповідності до п.11 Порядку №551 посвідчення видаються, зокрема, особам, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 5).
Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів. Під час заміни посвідчення з однієї категорії на іншу попереднє посвідчення підлягає вилученню уповноваженим органом для подальшого зберігання в особовій справі постраждалої особи. Рішення про відмову у видачі посвідчення може бути оскаржено у судовому порядку.
За правилами п.11-1 Порядку №551 для отримання посвідчення особи подають заяви разом з необхідними документами, зазначеними у пункті 11 цього Порядку, до районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а в разі коли така послуга надається через центр надання адміністративних послуг, - до центрів надання адміністративних послуг.
Заяви разом з необхідними документами подаються в паперовій або за наявності технічної можливості - в електронній формі.
У разі пред`явлення заявником паспорта громадянина України у формі електронного відображення інформації, що міститься у паспорті громадянина України у формі картки, оформленому засобами Єдиного державного демографічного реєстру, разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом, штрих-кодом, цифровим кодом, інформацією про місце проживання (за наявності), скановані копії такого документа не подаються.
Районна в мм. Києві та Севастополі держадміністрація опрацьовує інформацію, зазначену в документах, поданих у паперовій формі, та передає їх на розгляд уповноваженому органу.
Виконавчий орган сільських, селищних, міських, районних у містах рад або центр надання адміністративних послуг протягом семи робочих днів з дати надходження заяви разом з відповідними документами у паперовій формі передає їх виконавчому органу міської ради міста обласного значення, районній держадміністрації.
Виконавчий орган сільських, селищних, міських, районних у містах рад або центр надання адміністративних послуг за наявності технічної можливості реєструє заяву та формує електронну справу (заповнює відповідні електронні форми з використанням інформаційних систем Мінсоцполітики), яку надсилає не пізніше наступного робочого дня засобами електронного зв`язку виконавчому органу міської ради міста обласного значення, районній держадміністрації через інформаційні системи Мінсоцполітики з дотриманням вимог Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг”, “Про електронні довірчі послуги”, “Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах”.
Якщо заяви разом з необхідними для отримання посвідчення документами формуються виконавчим органом сільських, селищних, міських, районних у містах рад або центром надання адміністративних послуг виключно в електронній справі, такі документи у паперовій формі передаються виконавчому органу міської ради міста обласного значення, районній держадміністрації не рідше ніж раз на два тижні.
Виконавчий орган міської ради міста обласного значення, районна держадміністрація на підставі отриманої електронної справи перевіряє пакет документів та після отримання їх у паперовій формі передає уповноваженому органу.
Видача посвідчення особі провадиться уповноваженим органом через районні в мм. Києві та Севастополі держадміністрації або виконавчий орган сільських, селищних, міських, районних у містах рад або центр надання адміністративних послуг.
Перевірка обґрунтованості прийняття рішень щодо видачі посвідчень здійснюється Нацсоцслужбою у порядку, визначеному Мінсоцполітики.
Системний аналіз вказаних норм свідчить, що для набуття статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, який проживає або працює на забруднених територіях, та оформлення відповідного посвідчення особі необхідно надати довідку про період проживання, роботи на цих територіях.
У зв`язку з цим, як свідчать матеріали справи, в лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області з заявою про видачу довідки про період його проживання на території с.Лютинськ Сарненського (Дубровицького) району Рівненської області, що належить до зони гарантованого добровільного відселення.
До заяви позивач долучив акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства / фактичного місця проживання особи №549 від 22.09.2025, згідно з яким староста Селецького старостинського округу Дубровицької міської ради Кузін В.П. в присутності сусідів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та власника (співвласника, наймача) житлового приміщення ОСОБА_1 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , провели обстеження, за результатом якого зі слів сусідів сусідів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_1 проживав в будинку за цією ж адресою з дня народження 26.12.1981 по 01.09.1988, з 01.06.1989 по 01.09.1989, з 01.06.1990 по 01.09.1990, з 01.06.1991 по 01.09.1991, з 01.06.1992 по 01.09.1992, з 01.06.1993 по 01.09.1993, з 01.06.1994 по 01.09.1994, з 01.06.1995 по 01.09.1995, з 01.06.1996 по 01.09.1996, з 01.06.1997 по 01.09.1997, з 01.06.1998 по 01.09.1998, з 01.06.1999 по 01.09.1999, без реєстрації разом з дідом (власником будинку) ОСОБА_4 (помер в 2020 році) та бабою ОСОБА_5 (померла в 2024 році).
Поряд з цим, які свідчить зміст листа від 02.03.2026 відповідач відмовив позивачу у видачі довідки на підставі вказаного акту, оскільки він не є документом, передбаченим Порядком №551, як належна правова підстава для підтвердження факту постійного проживання у визначений період.
Водночас, суд зауважує, що Порядком №551 не передбачено ні форми довідки про період проживання/роботи на території радіоактивного забруднення, ні переліку документів, на підставі яких вона видається. 
За таких обставин, суд критично оцінює твердження відповідача про невідповідність поданого позивачем акту вимогам Порядку №551.
Крім того, суд звертає увагу, що у відзиві на позов відповідач надає оцінку періодам проживання позивача, зокрема, щодо їх постійності, тобто фактично відповідач здійснював перевірку наявності у позивача правових підстав для надання йому статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи. Натомість у спірних правовідносинах позивач звернувся до адміністрації з заявою про видачу довідки про періоди його проживання на відповідній території.
Також суд відхиляє як безпідставні посилання відповідача у листі від 02.06.2026 на право позивача звернутися до суду в порядку окремого провадження щодо встановлення юридичного факту постійного проживання на відповідній території у визначений період, позаяк згідно з усталеною практикою Верховного Суду не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту постійного проживання на територіях радіоактивного забруднення, який надає право на передбачені законом пільги (постанова Верховного Суду від 06.08.2025 у справі № 285/5255/24, від 07.05.2025).
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що Сарненська районна військова адміністрація, відмовляючи позивачу у видачі довідки про періоди проживання на підставі його заяви від 05.02.2026, діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, а отже протиправно.
Таким чином, для відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача видати позивачу довідку про періоди проживання на території с.Лютинськ, Сарненського (Дубровицького) району, Рівненської області (зона гарантованого добровільного відселення).
За правилами ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Водночас, доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.
З огляду на викладене, позов слід задовольнити повністю. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною відмову Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області, оформлену листом № 01/2-07-111 від 02.03.2026, у видачі ОСОБА_1 довідки встановленого зразка про період проживання на території с. Лютинськ, Сарненського (Дубровицького) району, Рівненської області.
Зобов`язати Сарненську районну державну адміністрацію Рівненської області видати ОСОБА_1 довідку встановленого зразка (додаток 5) відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2018 №551, про період проживання на території с.Лютинськ, Сарненського (Дубровицького) району, Рівненської області (зона гарантованого добровільного відселення): з 26.12.1981 по 01.09.1988; з 01.06.1989 по 01.09.1989; з 01.06.1990 по 01.09.1990; з 01.06.1991 по 01.09.1991; з 01.06.1992 по 01.09.1992; з 01.06.1993 по 01.09.1993; з 01.06.1994 по 01.09.1994; з 01.06.1995 по 01.09.1995; з 01.06.1996 по 01.09.1996; з 01.06.1997 по 01.09.1997; з 01.06.1998 по 01.09.1998; з 01.06.1999 по 01.09.1999.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 14 липня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Сарненська районна військова адміністрація (вул. Демократична, 51,м. Сарни,Сарненський р-н, Рівненська обл.,34502, ЄДРПОУ/РНОКПП 04057681) 
Суддя       Д.П. Зозуля