САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/2174/26 
Провадження №3/726/375/26 
Категорія 149 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2026 м. Чернівці 
Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України,- 
ВСТАНОВИВ :
До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України. 
Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 03.06.2026 року о 21 годині 46 хвилин по вул Галицький Шлях, 66 у м. Чернівці водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Хюндай Елантра», не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, притягався за ч.2 ст. 126 КУпАП 30.11.2025 року. Таким чином порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Адвокат Андроник Б.В., який є від імені та в інтересах ОСОБА_1 надіслав до суду клопотання про закриття провадження у справі. В обгрунтування клопотання вказує, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, дії працівників поліції містять деякі процесуальні порушення, які призводять до недійсності проведених процесуальних дій.
ОСОБА_2 та його захисник Андроник Б.В. у судове засідання не зявились, однак надіслали до суду заяву з проханням справу розглянути без їхньої участі та закрити провадження у справі.
Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Дослідивши відеозапис із нагрудного відео реєстратора працівників поліції, встановлено, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 внаслідок порушення ним правил дорожнього руху. При цьому водію було надано можливість ознайомитись із відеозаписом, на якому зафіксовано вчинене ним діяння. Останній не заперечував щодо обставин та факту керування автомобілем, а тому посилання адвоката у цій частині є неспроможними.
Разом із тим, вважаю, що ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП враховуючи таке.
За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обовязок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
За змістом диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.
Ч.4 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Ч.2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
На підтвердження обставин повторності вчинення ОСОБА_1 протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, до матеріалів справи долучено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорознього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6255395 від 30.11.2025 року де зазначено, що цього дня водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи права керувати транспортними засобами. Постанова роздрукована із бази «Армор».
Разом із тим, суд звертає увагу, що диспозиція статті 126 визначає дві окремих підстави для притягнення до адміністративної відповідальності: за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП) та керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, (ч.2 ст.126 КУпАП). Відтак, зазначені склади адміністративних правопорушень не є тотожними за своїм змістом, оскільки передбачають різний правовий статус особи щодо права керування транспортними засобами.
Так, положення ч. 2 ст. 126 КУпАП застосовуються у випадку, коли особа взагалі не набула права керування відповідної категорії транспортних засобів або в силу інших передбачених законом обставин не має такого права. Натомість відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП настає у випадку, коли особа таке право раніше мала, однак була позбавлена його на підставі відповідного рішення суду.
Отже, для правильної кваліфікації дій особи за ч. 2 чи ч. 4 ст. 126 КУпАП необхідно достовірно встановити її правовий статус на момент вчинення відповідного правопорушення, зокрема з`ясувати, чи мала вона раніше право керування транспортними засобами та чи була позбавлена такого права у встановленому законом порядку.
Як встановлено із відеозапису, працівники поліції та сам водій вказував, що дійсно, його було позбавлено права керування транспортним засобом внаслідок вчинення ним адміністративного правопорушення. Разом із тим суду достовірно не відомо якого саме правопорушення та коли воно було вчинено. Натомість вищевказану постанову складено за ч.2 ст. 126 КУпАПяк до особи, яка не має права керування транспортним засобом. 
У свою чергу, для кваліфікації дій особи за ч. 5 ст. 126 КУпАП недостатньо лише встановити факт попереднього притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Необхідно також достовірно встановити, що попереднє правопорушення дійсно мало склад, передбачений ч. 2 ст. 126 КУпАП, що за ним було належним чином накладено адміністративне стягнення.
Разом із тим, надана суду постанова серії ЕНА № 6255395 від 30.11.2025 року не містить достатніх відомостей, які б дозволяли встановити правовий статус ОСОБА_1 щодо права керування транспортними засобами на момент вчинення зазначеного правопорушення.
Зокрема, із наданої постанови вбачається лише те, що 30.11.2025 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом без права керування. Водночас матеріали справи не містять відомостей про те, чи мав ОСОБА_1 до цього моменту право керування транспортними засобами, чи отримував відповідне посвідчення водія, а також з яких саме правових підстав у постанові зроблено висновок про відсутність у нього права керування.
Не містять матеріали справи і відомостей про те, чи притягувався ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за правопорушення, наслідком якого було позбавлення його права керування транспортними засобами, чи існувало відповідне судове рішення та чи набрало воно законної сили, тощо.
Зазначена обставина має істотне значення для правильного вирішеннясправи, оскільки сам по собі запис у постанові про притягнення особи за ч. 2 ст. 126 КУпАП не дає можливості встановити, з якої саме причини особа не мала права керування транспортними засобами. Зокрема, він не дозволяє виключити можливість того, що на момент попереднього притягнення особа мала право керування, але була позбавлена такого права за рішенням суду.
Відповідно, без дослідження первинних документів та інших належних доказів, на підставі яких було прийнято постанову від 30.11.2025 року, неможливо перевірити правильність правової кваліфікації попереднього діяння саме за ч. 2 ст. 126 КУпАП та встановити, чи дійсно попереднє правопорушення за своїм змістом є таким, що може бути враховане для цілей повторності, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Більше того, для встановлення складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд повинен мати можливість достовірно встановити не лише факт існування постанови про накладення адміністративного стягнення, а й юридично значущі обставини попереднього правопорушення. Зокрема, суду необхідно встановити, у зв`язку з чим особа була визнана такою, що не має права керування, та чи не було це наслідком саме позбавлення її права керування.
За відсутності таких відомостей суд фактично позбавлений можливості перевірити одну з обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме факт повторного протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті.
При цьому суд не може ґрунтувати висновок про наявність повторності виключно на формальному посиланні у постанові від 30.11.2025 року на ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки саме встановлення юридичних підстав відсутності у особи права керування має визначальне значення для розмежування складів правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Крім того суд звертає увагу і на таке.
Відповідно до ч.1 ст.291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно з ч.2 ст.291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.
Натомість зі змісту доданих до протоколів роздруківок постанови серія ЕНА №6255395 від 30.11.2025 року не вбачається жодної з передбачених ст.291 КУпАП обставин, після настання яких постанова набирає законної сили.
Наявності обставин, передбачених статтею 291 КУпАП, після настання яких постанова вважається такою, що набрала законної сили, в тому числі й обізнаності ОСОБА_1 про її складання, з доданих до протоколу відеозаписів з технічних засобів відеозапису, що міститься на цифрових носіях інформації DVD-R дисках, також не вбачається.
Будь-яких доказів на підтвердження вручення (отримання) ОСОБА_1 копії вищевказаної постанови або направлення йому засобами поштового зв`язку зазначеної постанови та отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в отриманні цієї постанови, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення постанови до протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, додано не було.
Отже, враховуючи передбачений ч.2 ст.291 КУпАП порядок набрання постановою адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення законної сили, у суду, враховуючи не надання доказів протилежного, відсутня можливість встановити обставину набрання постановою серії ЕНА №6255395 законної сили станом на дату складення протоколу серії ЕПР1 №683217.
Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25).
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимогст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до положень п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, судом встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 03.06.2026 року, однак належними та допустимими доказами не підтверджено обов`язкову ознаку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме повторність вчинення протягом року правопорушення, передбаченого ч. 2-4 цієї статті.
Наявна в матеріалах справи постанова серії ЕНА № 6255395 від 30.11.2025 року не дає можливості достовірно встановити правові підстави відсутності у ОСОБА_1 права керування на момент попереднього притягнення до відповідальності, а також не підтверджує набрання нею законної сили у встановленому ст. 291 КУпАП порядку.
За таких обставин суд позбавлений можливості достовірно встановити наявність усіх необхідних елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а наявні сумніви щодо доведеності вини особи відповідно до ст. 62 Конституції України підлягають тлумаченню на її користь.
Відтак, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 126, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 284, 291КпАП України,-
ПОСТАНОВИВ :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України – закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.
Суддя | С. В. Мілінчук