Справа № 737/298/26 
Проваждення № 2-др/737/8/26

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2026 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді  Коренькова А.А.,
секретаря судового засідання  Чередниченко С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Куликівка, Чернігівської області заяву адвоката Костюченка Павла Олександровича який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №737/298/26 за  позовом  ОСОБА_2 до ПП «Смолянка-Агро» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,-

в с т а н о в и в :

22 травня 2026 року до суду надійшла заява адвоката Костюченка Павла Олександровича, в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у справі №737/298/26 за позовом  ОСОБА_2 до ПП «Смолянка – Агро» про стягнення заборгованості по орендній платі, оскільки під час ухвалення судового рішення 25.06.2026 не було прийнято рішення про розподіл судових витрат на правничу професійну допомогу. Просить стягнути з ПП «Смолянка-Агро» на користь ОСОБА_2 7000,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу та вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову в сумі 665 гривень 60 коп. 
Представник позивача в заяві просив розглядати справу за відсутності сторони позивача.
Відповідачем під час подання заяви про визнання позову заявлено клопотання про зменшення судових витрат. Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що у зв`язку з визнанням позову, на думку відповідача, відпала необхідність у витратах часу на підготовку відповіді на відзив, а також участі у судових дебатах. У зв`язку з цим відповідач просить зменшити витрати на правничу допомогу на 50 %.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України заяву розглянуто за відсутності учасників судового провадження.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
25 червня 2026 року Куликівським районним судом Чернігівської області було ухвалено рішення по справі №737/298/26, провадження 2/737/306/26 згідно з яким позовну заяву  ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Смолянка-Агро» про стягнення заборгованості по орендній платі задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства «Смолянка-Агро» на користь  ОСОБА_2 заборгованість з орендної плати за 2022-2025 роки за договорами оренди землі №№ 476, 1738, 1739, 475, 1678, 1677 в сумі 29 816 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот шістнадцять) гривень 72 коп. Стягнуто з Приватного підприємства «Смолянка-Агро» на користь  ОСОБА_2 (судові витрати по сплаті судового збору в сумі 665 ( шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Розглядаючи заяву про ухвалення додаткового рішення суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, до судових витрат відносяться судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат та підлягають розподілу між сторонами відповідно до ст.ст. 141 та 264 ЦПК України.
Згідно положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову – на відповідача;
2) у разі відмови в позові – на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно положень ч.ч. 1 – 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5,6 статті 137 ЦПК України).
Згідно з правилами пункту 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
На підтвердження заявлених судових витрат представник позивача подав до суду:
1. Договір про надання правничої допомоги від 07.04.2026. Згідно п.3 за надання адвокатом правничої допомоги за цим договором , що вказана в пункті 1 договору, клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар (винагороду) в розмірі 7000,00 гривень за підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів і здійснення представництва інтересів клієнта у Куликівському районному суді Чернігівської області. 
2. Акт виконаних робіт за договором про надання правничої допомог від 26.06.2026, згідно якого адвокат виконав, а клієнт прийняв виконання робіт з надання правничої допомоги (підготовка процесуальних документів та забезпечення представництва в суді) за договором про надання правничої допомоги від 07 червня 2026 року:
- вивчення і аналіз документів клієнта, збір доказів (підготовка адвокатського запиту до ПП «Смолянка-Агро»), пошук необхідних правових позицій Верховного Суду, метою звернення з позовом до суду;
- підготовка позовної заяви до Куликівського районного суду Чернігівської області по цивільній справі №737/298/26 за позовною заявою ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Смолянка-Агро» про стягнення боргу по орендній платі;
- підготовка заяви по цивільній справі №737/298/26 за позовною заявою ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Смолянка-Агро» стягнення боргу по орендній платі;
Загальна вартість виконаних робіт (гонорар) по наданню правничої допомоги, перелічених у пункті 1 цього Акту, складає 7 000.00 (сім тисяч) гривень 00 коп. 
На підтвердження того, що Костюченко П.О. є адвокатом, в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №398, виданого 30.06.2004. Представництво інтересів відповідача у суді адвокат здійснював на підставі Договору про надання правової допомоги від 07.04.2026; ордера серії ВІ №1398971 від 22.05.2026.
У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. 
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Таким чином, вирішуючи питання щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує категорію та складність справи, усталену судову практику, обсяг наданих адвокатом послуг, реальність, дійсність і необхідність понесених витрат, обсяг доказової бази, предмет спору, а також критерії розумності їх розміру з огляду на обставини справи та визнання відповідачем позову.
Крім того, судом враховано, що справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження та вирішена у першому судовому засіданні за відсутності сторін.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Окрім того, у зв`язку із визнанням позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.
Керуючись ст. ст.142, 270, 280-282 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» суд,-
у х в а л и в :

Заяву адвоката Костюченка Павла Олександровича який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №737/298/25 за  позовом  ОСОБА_2 до ПП «Смолянка-Агро» про стягнення заборгованості по орендній платі задовольнити частково.
Стягнути з Приватного підприємства «Смолянка-Агро» (с. Грабівка, Чернігівського району та області, вул. Хмельницького Б., буд. 74, код ЄДРПОУ 34739782) на користь  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).
Головному управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівській області повернути позивачу ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України п`ятдесят відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову 19.05.2026 через АТ «ПриватБанк», що становить 665 ( шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп..
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст додаткового рішення складений 07 липня 2026 року.

Суддя Андрій КОРЕНЬКОВ