ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2026 року 
м. Київ
справа №160/21951/24
адміністративне провадження № К/990/53092/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Ханової Р.Ф., Юрченко В.П.
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 (судді: Щербак А.А., Баранник Н.П., Малин Н.І.)
у справі № 160/21951/24
за позовом Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»
до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - позивач, ПрАТ «ПІВНГЗК», платник податків) звернулося до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків )далі - відповідач, СМУ ДПС, податковий/контролюючий орган), в якому просило суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.07.2024 №735/32-00-23-26/00191023 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб за податковим зобов`язанням на суму 18 160 476,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 3 516 398,25 грн., всього на суму 21 676 874,25 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач наголошує на протиправності оскаржуваного податкованого повідомлення-рішення, з огляду на те, що нерезидент Metinvest Capital UK Limited (Великобританія), з яким ПРАТ «ПІВНГЗК» укладені кредитні угоди, є бенефіціарним (фактичним) власником доходу, оскільки вказаний нерезидент є фактичним власником отриманих процентів згідно правових аспектів, зазначених в договорі позики. Саме Metinvest Capital UK Limited виступає позичальником коштів згідно умов договору, а не агентом чи посередником, як помилково зазначив податковий орган.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 у задоволенні адміністративного позову відмовлено (т. 12 а.с. 7-14). 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 (т. 13 а.с. 87-90) апеляційну скаргу ПрАТ «ПІВНГЗК» задоволено, скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2025. Позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.07.2024 №735/32-00-23-26/00191023.
Не погоджуючись із судовим рішенням апеляційної інстанцій податковий орган звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою (т. 13 а.с. 94-127) в якій просить скасувати судове рішення апеляційної інстанції та залишити в силі судове рішення першої інстанції.
Підставою касаційного оскарження скаржником вказано пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України та зазначено, що судами попередніх інстанцій не враховано правові висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 17.04.2025 по справі №160/18691/23, від 18.03.2025 по справі № 500/1744/24, від 26.02.2019 по справі №2а/0470/11561/11, від 28.02.2019 по справі №820/437/18, від 18.03.2020 по справі №821/786/17, від 08.09.2021 по справі №816/228/17, від 17.12.2019 по справі №560/933/19, від 27.07.2020 по справі №826/5911/18, від 02.05.2023 по справі №820/1212/17, від 02.04.2024 по справі №826/6241/17, від 14.01.2025 по справі №520/10284/23. На думку скаржника, неврахування таких висновків суду касаційної інстанції апеляційним судом призвело до порушення норм матеріального права, а саме: ст. 3, ст. 103, ст. 109, ст. 119, ст. 125, п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, та норм процесуального права, а саме: ст.ст. 2, 6, 8, 9, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 90, 242, 351 КАС України.
Верховним Судом відкрито касаційне провадження у цій справі з метою перевірки правильності ухвалення оскаржуваної постанови судом апеляційної інстанції в межах вищенаведених доводів контролюючого органу.
Позивач надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення апеляційної інстанції залишити без змін (т. 13 а.с. 189-213). 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі направлень, виданих Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, підпунктів 69.22, 69.351 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) та відповідно до наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків(надалі Східне МУ ДПС по роботі з ВПП) від 21.02.2024 № 54-п, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (з питання дотримання вимог податкового законодавства в частині оподаткування доходів, отриманих нерезидентом, із джерелом їх походження з України, при виплати процентів на користь нерезидента METINVEST CAPITAL UK LIMITED (Великобританія) за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, за результатами якої складено акт від 26.03.2024 № 275/32-00-23-21/00191023.
Контролюючим органом під час перевірки встановлено, що METINVEST CAPITAL UK LIMITED не є кінцевим отримувачем грошових коштів, виплачених ПрАТ «ПІВНГЗК» у вигляді процентів, а є лише проміжним агентом (здійснює транзит), так як, згідно обставин, встановлених у акті перевірки, можна дійти висновку, що агент, номінал, посередник тощо, безпосередній отримувач процентів не вважається бенефіціарним власником, оскільки право отримувача вільно розпоряджатись такими процентами обмежено в силу наявності договірних або інших юридичних обов`язків передати отриманий платіж іншій особі.
На підставі висновків акту перевірки від 26.03.2024 № 275/32-00-23-21/00191023 прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.04.2024 форми «Д» № 394/32-0023-26/00191023 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб за податковим зобов`язанням на суму 18 160 476 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 4 540 119 грн., всього на суму 22 700 595,00 грн.
За результатами адміністративного оскарження, рішенням ДПС України від 12.07.2024 вих. № 21347/6/99-00-06-01-01-06 скаргу ПрАТ «ПІВНГЗК» задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення форми Східного МУ ДПС по роботі з ВПП від 30.04.2024 № 394/32-00-23-26/00191023 у частині застосування штрафних санкцій за 2019 рік, в іншій частині вказане податкове повідомлення-рішення форми - залишено без змін.
За наслідками розгляду скарги контролюючим органом прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 22.07.2024 за № 735/32-00-23-26/00191023 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб за податковим зобов`язанням на суму 18 160 476 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 3 516 398,25 грн, на загальну суму 21 676 874,25 грн.
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з висновками податкового органу, що Metinvest Capital UK Limited не є кінцевим отримувачем грошових коштів, виплачених ПрАТ «ПІВНГЗК» у вигляді процентів, а є лише проміжним агентом, з огляду на те, що право отримувача - Metinvest Capital UK Limited вільно розпоряджатись процентами обмежено в силу наявності договірних або інших юридичних обов`язків передати отриманий платіж іншій особі.
Як зазначив суд першої інстанції, вказані твердження підтверджуються наявністю інших договірних обов`язків у Metinvest Capital UK Limited перед METINVEST INVESTMENTS LIMITED, що безпосередньо вказує на обмеження прав Metinvest Capital UK Limited вільно користуватись грошовими коштами, отриманими з процентів, зокрема, виплачених ПрАТ «ПІВНГЗК» за Договором про надання позики (новація) № MIC-SevGOK/2014-2 від 19.12.2014 та за Договором про надання позики № 1493 від 06.12.2018.
Відтак, за висновком суду першої інстанції, податкові вигоди у вигляді звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку, передбачені міжнародним договором, не можуть надаватися стосовно відповідного виду доходу або прибутку, якщо головною або переважною метою здійснення відповідної господарської операції нерезидента з резидентом України було безпосереднє або опосередковане отримання переваг шляхом застосування міжнародного договору, наслідком чого є правомірність податкового повідомлення-рішення від 22.07.2024 № 735/32-00-23-26/00191023.
Натомість задовольняючи апеляційну скаргу та позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що підставою для застосування зниженої ставки податку є наявність довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України і така довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.
Апеляційний суд зазначив, що компанія METINVEST CAPITAL UK LIMITED за договорами позики, а саме: Договором про надання позики (Новація) № MIC-SevGOK/2014-2 від 19.12.2014 та Договором про надання позики № 1493 від 06.12.2018 надавала ПрАТ «ПІВНГЗК» позику, як наслідок всі отримані від ПрАТ «ПІВНГЗК» доходи у вигляді процентів за позикою формували прибуток позикодавця - METINVEST CAPITAL UK LIMITED, який щорічно оподатковувався ним відповідно до законодавства Сполученого Королівства Великобританії та сплатою ним податку на прибуток.
Тобто, як зазначив апеляційним суд, матеріалами справи підтверджено оподаткування у Великобританії доходів нерезидента METINVEST CAPITAL UK LIMITED, отриманих від позивача у вигляді процентів за позикою, а також те, що нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу у вигляді процентів. В свою чергу, METINVEST CAPITAL UK LIMITED - є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, на підтвердження чого надано довідку компетентного (уповноваженого) органу відповідної країни, належним чином легалізовану (або її нотаріально засвідчену копію).
Переглянувши правильність ухвалення судом апеляційної інстанції постанови у даній справі в межах доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з наступних підстав.
Згідно з підпунктом «а» підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.
Відповідно до підпункту 14.1.122 п.14.1 статті 14 ПК України нерезиденти - це: а) іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України; б) дипломатичні представництва, консульські установи та інші офіційні представництва інших держав і міжнародних організацій в Україні; в) фізичні особи, які не є резидентами України.
Особливості оподаткування нерезидентів визначені пунктом 141.4 статті 141 ПК України і згідно підпункту «а» 141.4.1 пункту 141.1 статті 141 ПК України визначено, що доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є, зокрема проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом.
Відповідно до підпункту 141.4.2 пункту 141.2 статті 141 ПК України, резидент, у тому числі фізична особа - підприємець, фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, або суб`єкт господарювання (юридична особа чи фізична особа - підприємець), який обрав спрощену систему оподаткування, або інший нерезидент, який провадить господарську діяльність через постійне представництво на території України, які здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.4-141.4.5 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, що сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності. 
Відповідно до пункту 3.2 статті 3 ПК України якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.
Порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України визначений у статті 103 ПК України.
Так, у відповідності до пункту 103.1 статті 103 ПК України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.
Пунктом 103.2. статті 103 ПК встановлено, зокрема, що особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.
Отже, абзац перший п.103.2 ст.103 ПК України висуває дві умови для можливості самостійного застосування резидентом звільнення від оподаткування або зменшеної ставки податку при виплаті доходу нерезиденту: - перша умова нерезидент має бути бенефіціарним власником отриманого доходу, - друга умова нерезидент має бути резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір.
Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.
За правилами пункту 103.3 статті 103 ПК України бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні (якщо відповідна умова передбачена міжнародним договором), вважається особа, що має право на отримання таких доходів та є вигодоотримувачем щодо них (має право фактично розпоряджатися таким доходом).
При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.
Згідно з пунктом 103.4 статті 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.
Пунктом 103.5 статті 103 ПК України встановлено, що довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.
Таким чином, у момент виплати доходу на користь нерезидента достатньою підставою для застосування зниженої ставки податку є наявність довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, і така довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.
Наведене правозастосування відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постановах від 14.08.2018 у справі № 817/1045/17, від 26.01.2023 у справі №160/2959/20, від 22.04.2021 у справі № 640/8578/19, 18.03.2025 у справі № 500/1744/24, від 01.07.2026 у справі № 580/7124/24, але не виключно. 
Згідно частини 1 статті 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна Проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, будуть оподатковуватись тільки в цій другій Державі, якщо такий резидент має фактичне право на ці проценти і підлягає оподаткуванню в цій другій Договірній Державі у відношенні цих процентів.
Відповідно до частини 2 статті 11 Конвенції термін «проценти» при використанні в цій статті означає доход від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, доход від урядових цінних паперів і доход від облігацій і боргових зобов`язань. Термін «проценти» не буде включати ніякі доходи, які можуть розглядатись як розподіл згідно з положеннями статті 10 цієї Конвенції.
Відповідно до частини 7 статті 11 Конвенції положення цієї статті не застосовуються, якщо головною метою або однією з головних цілей будь-якої особи, що має відношення до утворення або передачі боргового зобов`язання, у відношенні якого сплачуються проценти, було одержання переваг цієї статті шляхом цього створення або передачі.
Відтак, коли отримувач процентів має право отримувати вигоду та визначати подальшу економічну долю доходу і не пов`язаний договірними або юридичними зобов`язаннями щодо перерахування такого доходу іншій особі, отримувач є бенефіціарним власником доходу.
Передбачені міжнародними договорами пільги зі сплати податку не можуть бути застосовані у випадку, коли нерезидент діє як проміжна ланка в інтересах іншої особи, яка фактично отримує вигоду від доходу. Зокрема, не можуть бути застосовані пільгові ставки податку у випадку, коли дохід (у рамках угоди або серії угод) з джерелом його походження з України виплачується таким чином, що нерезидент (проміжна ланка, яка має вузькі, обмежені повноваження у відношенні доходу), який претендує на отримання пільгової ставки податку з доходів у вигляді роялті, дивідендів, процентів, виплачує весь дохід (його більшу частину) іншому нерезиденту, який би не міг застосувати пільгову ставку у разі, коли б такий дохід виплачувався останньому.
Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 18.03.2025 у справі № 500/1744/24 (адміністративне провадження № К/990/51356/24).
В контексті з викладеним, судами попередніх інстанцій встановлено, що 26.11.2014 між ВАТ «ПІВНГЗК» (Позичальник) та METINVEST CAPITAL UK LIMITED (Позикодавець) укладено Договір про надання позики № MIC-SevGOK72014-l, за умовами якого позикодавцем було відкрито позичальнику Відновлювальну Позикову лінію в дол. США із загальним розміром заборгованості, що не перевищує ліміт фінансування (650000000,00дол.США.) Позичальник повинен використовувати Позику виключно для цілей поповнення обігових коштів та для загальних корпоративних цілей.
19.12.2014 між ВАТ «ПІВНГЗК» (Позичальник) та METINVEST CAPITAL UK LIMITED (Позикодавець) укладено Договір про надання позики (Новація) № MIC-SevGOK/2014-2.
За умовами даного договору сторони домовилися замінити борг за кількома зареєстрованими договорами позики, а саме: договором позики на 900млн.дол.США (№ 653 від 21.04.2010) та договором позики на 650 млн.дол.США (№MIC-SevGOK/2014-l від 26.11.2014) новим позиковим зобов`язанням за цим договором позики (новація), у зв`язку з чим зобов`язання за вищевказаними договорами позики припиняються шляхом заміни таких первісних зобов`язань на нове позикове зобов`язання.
Відповідно договору про надання позики (новація) Позикодавець погоджується відкрити Позичальнику відновлювальну позикову лінію в дол. США із загальним розміром заборгованості, що не перевищує ліміт фінансування (650000000,00дол.США) за цим договором, а Позичальник приймає, зобов`язується належним чином використовувати та повернути Позикодавцю суму отриманої позики. Позичальник також зобов`язується сплачувати відсотки за користування Позикою та виконувати інші зобов`язання.
Позичальник повинен використовувати Позику виключно для цілей поповнення обігових коштів та для загальних корпоративних цілей.
Відсоткова ставка за користування позикою згідно з умовами цього договору нараховуватиметься за фіксованою відсотковою ставкою та складатиме 9,8% річних.
Додатковою угодою №1 від 17.06.2016 до договору про надання позики (новація) №МІС- SevGOK/2014-2 від 19.12.2014 визначено, що рішенням річних загальних зборів акціонерів від 29.04.2016 Позичальник змінив тип товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та у зв`язку, з цим затвердив нове найменування. По всьому тексту договору позики, а також у всіх додатках, доповненнях та змінах до нього посилання на Публічне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» замінити на Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».
Договір про надання позики (новація) від 19.12.2014 № MIC-SevGOK/2014-2 зареєстровано в Управлінні НБУ в Дніпропетровській області 15.01.2015 №1 (вих. №13-021/305 від 15.01.2015).
Зміни до договору про надання позики (новація) від 19.12.2014 № MIC-SevGOK/2014-2 зареєстровано в НБУ 02.08.2016 №1/1 (вих. №24-0006/64740 від 02.08.2016).
06.12.2018 між ПрАТ «ПІВНГЗК» (позичальник) та METINVEST CAPITAL UK LIMITED (позикодавець) укладено Договір про надання позики № 1493, умовами якого було відкрито Позичальнику відновлювану Позикову лінію в долларах США із загальним розміром заборгованості, що не перевищує Ліміт фінансування, а Позичальник приймає, зобов`язується належним чином використовувати та повернути Позикодавцю суму отриманої позики. Позичальник також зобов`язується сплачувати відсотки за користування Позикою та виконувати інші зобов`язання, як це вказано в цьому договорі.
Позичальник повинен сплачувати відсотки, нараховані відповідно статті 4 цього Договору на основну суму Позики.
Договір зареєстровано в Управлінні НБУ в Дніпропетровській області 03.01.2019 №А7976 (вих КНО-09.1.6/4 від 03.01.2019).
Як вірно встановив суд апеляційної інстанції, METINVEST CAPITAL UK LIMITED є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, на підтвердження чого ним надано довідку компетентного (уповноваженого) органу відповідної країни, належним чином легалізовану (або її нотаріально засвідчену копію) та є бенефіціарним власником доходу.
При цьому, апеляційний суд також вірно встановив, що в матеріалах справи міститься лист від 22.03.2017 Eol /F29221/DS компетентного органу Великобританії, яким підтверджено, що компанія METINVEST CAPITAL UK LIMITED є податковим резидентом Великобританії відповідно до внутрішнього податкового законодавства Великобританії та чинної податкової угоди, є активною компанією, основною сферою діяльності якої є надання боргового фінансування.
Даним листом компетентний орган Великобританії також надсилав до ДФС України податковий розрахунок компанії METINVEST CAPITAL UK LIMITED, в якому вказані податкові ставки та загальні суми податків, що підлягають сплаті даною компанією.
Крім того, позивачем під час перевірки було надано довідки, згідно з якими компанія METINVEST CAPITAL UK LIMITED протягом 2017-2019 років є резидентом Сполученого Королівства Великобританії згідно до ст.4 Конвенції між Сполученим Королівством Великобританії та Україною:
Державним управлінням Великобританії з податкових та митних зборів видано довідку 12.01.2017 № 623, відповідно до якої станом на 12.01.2017 METINVEST CAPITAL UK LIMITED є резидентом Великобританії відповідно до статті 4 Конвенції, що діє між Великобританією та Україною. Довідка підписана службовцем Державного управління Великобританії з податкових та митних зборів Кейт Черчворд. Справжність підпису, печатки або штампу на даному офіційному документі Великобританії підтверджує апостиль від 18.01.2017 № АРО-157337, який підписано П. Форбсом, завірено гербовою печаткою Міністерства закордонних справ та у справах Співдружності.
Державним управлінням Великобританії з податкових та митних зборів видано довідку 14.02.2018, що станом на 14.02.2018 METINVEST CAPITAL UK LIMITED є резидентом Великобританії відповідно до статті 4 Конвенції, що діє між Великобританією та Україною. Довідка підписана службовцем Державного управління Великобританії з податкових та митних зборів Д.Фултоном. Справжність підпису, печатки або штампу на даному офіційному документі Великобританії підтверджує апостиль від 20.02.2018 року № АРО-748323, який підписано О.Матті, завірено гербовою печаткою Міністерства закордонних справ та у справах Співдружності.
Державним управлінням Великобританії з податкових та митних зборів видано довідку 27.02.2019, що станом на 27.02.2019 METINVEST CAPITAL UK LIMITED є резидентом Великобританії відповідно до статті 4 Конвенції, що діє між Великобританією та Україною. Довідка підписана службовцем Державного управління Великобританії з податкових та митних зборів пані Х.Робінсон. Справжність підпису, печатки або штампу на даному офіційному документі Великобританії підтверджує апостиль від 12.03.2019 року № АРО-1354863, який підписано А. Анваром, завірено гербовою печаткою Міністерства закордонних справ та у справах Співдружності.
Матеріалами справи також підтверджено наявність зовнішньоекономічних договорів, в рамках яких сплачено дохід (Договір про надання позики №1493 від 06.12.2018 та Договір про надання позики (Новація) № MIC-SevGOK/2014-2 від 19.12.2014).
При цьому, як вірно зазначив суд апеляційної інстанції, податковим органом, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не спростовано надання METINVEST CAPITAL UK LIMITED позики за Договором позики (новація) № MIC-SevGOK/2D14-2 від 19.12.2014 за рахунок власного базового капіталу; надання позики за Договором позики № 1493 від 06.12.2018 в 2019 році на суму 85 млн. дол. США за рахунок власних оборотних коштів.
Умови вказаних договорів не встановлюють обмежень для METINVEST CAPITAL UK LIMITED надавати позику, самостійно в договірному порядку із позичальником визначати умови надання/повернення позики, умови оплати позичальником процентів за користування позикою, визначати банківські реквізити для перерахування позичальником належних позикодавцю платежів за договорами позики, розпоряджатись отриманими від позичальника коштами при поверненні позики чи сплаті процентів за користування позикою.
При цьому, згідно преамбули Договору про надання позики від 19.12.2014 № MIC-SevGOK/2014-2 Позикодавець стверджує, що є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) відсотків за цим Договором у розумінні пункту 103.3 статті 103 Податкового кодексу України.
Відповідно до розділу 7 вказаного Договору Позикодавець повинен спрямувати суми отримані ним від Позичальника для виконання боргових зобов`язань, в такій послідовності: 
по-перше, в якості сплати нарахованих відсотків, строк погашення яких настав, але які не були погашені вчасно у відповідності з умовами цього Договору (якщо прострочення матиме місце);
по друге, в якості сплати основної суми позики, строк погашення якої настав, але яка не була погашена вчасно у відповідності у мовами цього Договору (якщо прострочення матиме місце);
по-третє, в якості сплати відсотків;
по-четверте, в якості сплати основної суми позики;
по-п`яте, в якості оплати будь-якої іншої суми, що належить до сплати, але яка не буде сплачена у відповідності з умовами цього Договору.
Згідно підпунктів 10.1.4. та 10.1.5. пункту 10.1 розділу 10 Договору Позикодавець зобов`язаний: 1) на початку кожного календарного року повинен надавати Позичальнику підтвердження про його податкову резидентність для підтвердження резидентності Позикодавця у Сполученому Королівстві з метою використання положень про уникнення подвійного оподаткування між Україною та Сполученим Королівством; 2) надавати Позичальникові на його вимогу довідку про бенефіцірну власність відсотків за цим Договором.
Всі отримані від ПрАТ «ПІВНГЗК» доходи у вигляді процентів за позикою формували прибуток METINVEST CAPITAL UK LIMITED за звітністю компанії та були оподатковані податком на прибуток.
Як вірно зазначив суд апеляційної інстанції, наданою до суду фінансовою звітністю, балансом та звітом про рух коштів компанії METINVEST CAPITAL UK LIMITED підтверджено, що отримані позикодавцем доходи щорічно оподатковувались ним відповідно до законодавства Сполученого Королівства Великобританії з відповідною сплатою податку на прибуток.
Матеріалами справи підтверджено оподаткування у Великобританії доходів нерезидента METINVEST CAPITAL UK LIMITED, отриманих від позивача у вигляді процентів за позикою, а також те, що нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу у вигляді процентів, тоді як в матеріалах справи відсутні докази існування юридичного обов`язку нерезидента-позикодавця перераховувати отриманий дохід третій особі.
Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність доказів того, що компанія METINVEST CAPITAL UK LIMITED не була бенефіціарним власником процентного доходу, отриманого від позивача по справі за договорами позики Договором про надання позики (Новація) № MIC-SevGOK/2014-2 від 19.12.2014 та Договором про надання позики № 1493 від 06.12.2018.
Відносно доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження зводяться виключно до загальних посилань скаржника на неврахування судом апеляційної інстанції правових позицій Верховного Суду у постановах від 17.04.2025 по справі №160/18691/23, від 18.03.2025 по справі № 500/1744/24, від 26.02.2019 по справі №2а/0470/11561/11, від 28.02.2019 по справі №820/437/18, від 18.03.2020 по справі №821/786/17, від 08.09.2021 по справі №816/228/17, від 17.12.2019 по справі №560/933/19, від 27.07.2020 по справі №826/5911/18, від 02.05.2023 по справі №820/1212/17, від 02.04.2024 по справі №826/6241/17, від 14.01.2025 по справі №520/10284/23, без доведення подібності правовідносин у справах.
Зокрема, предметом позову у справі №160/18691/23 було оскарження податкового повідомлення-рішення про нарахування штрафних санкцій в частині оподаткування доходів нерезидентів із джерелом походження з України у вигляді дивідендів на користь 12 акціонерів - резидентів Республіки Кіпр із застосуванням пільгової ставки оподаткування у розмірі 5 %, на підставі положень статті 10 п.2 а) «Дивіденди» Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, що не є релевантними обставинами до обставин даної справи.
У постанові від 18.03.2025 у справі № 500/1744/24 Верховний Суд дійшов висновку, що фактично компанія-нерезидент з Республіки Кіпр LUNULIN HOLDINGS LIMITED є посередником між компанії Oceanwind Holdings Limited (Британські Віргінські Острови) та позивачем ТОВ "Фора С" (Україна), оскільки у січні 2019 року компанія LUNULIN HOLDINGS LIMITED (Кіпр) узгодила отримання від компанії Oceanwind Holdings Limited (Британські Віргінські Острови) кредиту на суму 20 000 000,00 дол. США, що повністю перепогашає узгоджену у Договорі позики №1 суму позики для TOB «Фора С» (є аналогічного розміру) до внесення змін у вказаний договір у жовтні 2019 року, що не є релевантними обставинами до обставин даної справи.
У справах №2а/0470/11561/11, № 820/437/18, № 821/786/17 та №816/228/17 предметом оскарження були дії та/або накази податкового органу із призначення та проведення перевірки, в який Верховний Суд дійшов висновку про дотримання норм Податкового кодексу України щодо порядку призначення та проведення перевірок, що не є релевантними обставинами до обставин даної справи.
У справі №560/933/19 предметом позову було оскарження податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб при виплаті доходу від продажу нерухомого майна, розташованого на території України, що не є релевантними обставинами до обставин даної справи..
У справі № 826/5911/18 предметом позову було оскарження податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, внаслідсок не утримання та не внесення позивачем до бюджету податку з доходів з джерелом його походження з України, отриманого нерезидентом Нур Бізнес Солюшнз від провадження господарської діяльності, що також не є релевантними обставинами до обставин даної справи.. .
Посилання на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 02.05.2023 у справі № 820/1212/17 та від 02.04.2024 у справі № 826/6241/17 є безпідставними, оскільки у таких постановах не було сформульовано остаточного правового висновку, зважаючи на направлення Верховним Судом таких справ на новий розгляд до суду першої інстанції.
Також безпідставними є посилання скаржника у касаційній скарзі на неврахування апеляційним судом висновків Верховного Суду у постанові від 14.01.2025 у справі № 520/10284/23, в якій предметом позову було оскарження податкових повідомлень-рішень з підстав допущення податковим органом помилок при їх прийнятті, як наслідок висновки зроблені Верховним Судом у постанові 14.01.2025 у справі № 520/10284/23 за інших обставин та не є релевантними обставинам даної справи.
Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Тоді, як суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права та правильно застосував норми матеріального права, що доводить відсутність підстав для задоволення касаційної скарги відповідача і є підставою для залишення постанови суду апеляційної інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.
Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 у справі № 160/21951/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя І.А. Васильєва
Cудді Р.Ф. Ханова
В.П. Юрченко