УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 року
м. Київ
справа № 607/20357/24
провадження № 51-1332ск26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року,
встановив:
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року ОСОБА_4 визнано винуватою та засуджено за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК до призначеного покарання за цим вироком місцевий суд частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2023 року та остаточно призначив ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
Положеннями ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку. За приписами ч. 1 указаної статті вироки суду першої інстанції оскаржуються в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку. 
З доданого до касаційної скарги копії судового рішення вбачається, що Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 16 грудня 2025 року повернув ОСОБА_4 її клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2025 року. Таке рішення суд обґрунтував тим, що засуджена не підтримала клопотання про поновлення строку та відмовилася від апеляційної скарги, за якою апеляційне провадження ще не було відкрито.
Крім того, в апеляційний суд в ухвалі зазначив, що вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року стосовно засудженої ОСОБА_4 набрав законної сили 28 жовтня 2025 року і засуджену 09 листопада 2025 року було направлено для відбування покарання; інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг на вирок не подали.
Отже, вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції, оскільки цей вирок не був переглянутий в апеляційному порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року необхідно відмовити.
Частиною 3 ст. 428 КПК визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки касаційної скарги на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3