Справа № 549/329/26
Провадження № 2/549/259/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року
Чорнухинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді Глущенко Н.М.
за участю секретаря судового засідання Кривчун Я.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.09.2025 між відповідачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» було укладено кредитний договір №202557 в електронній формі на суму 33735,00 грн. Договір укладено відповідно до вимог Цивільного кодексу України та і ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг».
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав кредит і відсотки у встановлені строки не повернув, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 
03.04.2026 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу №03042026, за яким право грошової вимоги до відповідача було відступлено позивачу.
Станом на дату подання позову загальна заборгованість становить 72262,32 грн, з яких: 33735,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 30226,32 грн заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом; 1101,00 грн заборгованість по комісії, 7200,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). При цьому, позивачем не заявлено вимоги щодо стягнення штрафним санкцій у межах даного позову. Враховуючи викладене, просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 65062,32 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Ухвалою суду від 10 серпня 2026 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Витребувано у АТ КБ "Приват банк" інформацію чи належить картка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та чи емітувалися на його ім`я інші картки; факт зарахування на картку у період 29.09.2025–04.10.2025 коштів у сумі 28 000,05 грн, з підтверджуючими банківськими документами; повний номер рахунку, до якого прив`язана зазначена картка; чи є/був номер НОМЕР_2 фінансовим номером або міститься/містився в анкетних даних ОСОБА_1 ; у разі відсутності — надати інші номери телефонів з його анкетних даних;у разі неналежності картки ОСОБА_1 — надати дані про її власника.
В судове засідання представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» не з`явився, однак в позові міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 03.09.2026 та 10 вересня 2026 року не з`явився. Рекомендовані листи з судовими повістками, направлені за адресою реєстрації відповідача повернуті до суду в зв`язку з тим, що адресат відсутній.
Крім того, у відповідності до ч.11 ст 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщене оголошення про виклик відповідача до Чорнухинського районного суду Полтавської області.
Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, відповідач  ОСОБА_1 згідно вимог п.4, ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 
Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобуне здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 29 вересня 2025 року відповідачем подано заяву на видачу кредиту №202557, яка підписана ідентифікатором efd58dea, у якій відповідач просить ТОВ "ФК "Кредіплюс" видати кредит у розмірі 33735,00 грн. У заяві відповідачем зазначено його персональні (ідентифікаційні) дані, дату народження, РНОКПП, сімейний стан, місце реєстрації/проживання, місце роботи, розмір доходу, контактну інформацію.
29 вересня 2025 року між ТОВ "ФК "Кредіплюс" та відповідачем за допомогою електронного підпису (ідентифікатором ffefb98c) укладено договір про споживчий кредит №202557.
Договір складається з індивідуальної частини договору про споживчий кредит, графіку(ів) платежів, які містять персональні умови кредитування Позичальника та загальної для всіх клієнтів Кредитодавця, публічної частини про споживчий кредит, що розміщена на веб-сайті Кредитодавця https://finx.com.ua за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Позичальник укладає Договір, приєднається до публічної частини, приймає умови індивідуальної частини та графіку(ів) платежів, як невід`ємних частин (складових) Кредитного договору, шляхом підписання індивідуальної частини/акцепту, відповідно до розділу V цієї індивідуальної частин (п.1.1 договору про споживчий кредит).
Згідно з положеннями п.1.2. індивідуальної частини договору у випадку, якщо будь-яка інформація не отримана Позичальником або є йому незрозумілою, Позичальник мав право відмовитись від підписання акцепту/цієї індивідуальної частини Договору.
Відповідно до п.2.1 індивідуальної частини договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.2.6. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.
Відповідно до 2.2.1 індивідуальної частини договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 33735,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 28000,05 грн на № рахунку/ картки Позичальника № НОМЕР_3 , у національній валюті, у розмірі 5734,95 грн шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.
Пунктом 2.3 індивідуальної частини договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 300,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п.2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.
Пунктом 2.5 індивідуальної частини договору передбачено, що комісія за надання кредиту складає 5734,95 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 17,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.
Відповідно до п.2.6 індивідуальної частини договору, загальний строк кредитування за цим Договором складає 168 днів з 29 вересня 2025 року (дата надання кредиту) по 16 березня 2026 року. Строк на який надається кредит встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплати кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані у графіку платежів.
Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахуванням суми (тіла) кредиту складає (не перевищує) 35973,27 грн. Денна процентна ставка складає 35973,27 грн. / 33735,00 грн. / 168 днів * 100 % = 0,6347 % в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 4426,82 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом) складає 69708,27 грн. (п.2.7-2.9.1 індивідуальної частини договору).
Пунктом 5.2 передбачено, що розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цієї індивідуальної частини або інформації з посиланням на неї є пропозицію кредитодавця про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цієї індивідуальної частини/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Підписанням індивідуальної частини договору/акцепту позичальник приєднується до договору в цілому, включаючи публічну частину.
Сторонами також погоджено графік платежів за кредитним договором, що є Додатком № 1 до кредитного договору № 202557 від 29 вересня 2025 року, за яким визначено: дату видачу кредиту/дату платежу, чисту суму кредиту/суму платежу за розрахунковий період, реальну річну проценту ставку та загальну вартість кредиту.
Також, відповідачем підписано електронним підписом ідентифікатором паспорт споживчого кредиту, де вказано інформацію та контактні дані кредитодавця; основні умови кредитування: тип кредиту - кредит, сума кредиту/ ліміт кредиту – 33735,00 грн., строк кредитування - 168 днів, мета отримання кредиту - задоволенні потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, техніка, сплата комісії, інші не заборонені законодавством цілі, спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом на рахунки позичальника, здійснення платежів на користь кредитодавця; інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту: тип процентної ставки - фіксована, процентна ставка - 300 % річних, комісія за надання кредиту – 5734,95 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення кредитного договору за ставкою 17,00 % від загальної суми кредиту за рахунок кредиту, загальні витрати за кредитом - 35973,27 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) – 69708,27 грн., реальна річна ставка - 4426,82 %; порядок повернення кредиту - надається у вигляді графіку платежів, у якому визначаються кількість, розмір платежів та періодичність їх внесення); наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит тощо.
Згідно довідки ТОВ "ФК "Кредіплюс", ТОВ "ФК "Кредіплюс" повідомлено про успішність операцій згідно договору № 1412/22-1 від 14 грудня 2022 року, укладеного з ТОВ "ФК "Контрактовий дім", зокрема, на ім`я  ОСОБА_1 за кредитним договором № 202557 від 29 вересня 2025 року на суму 28000,05 грн. на картку № НОМЕР_4 .
03 квітня 2026 року між ТОВ "ФК "Кредіплюс" та ТОВ "Юніт Капітал", укладено договір факторингу № 03042026, за умовами якого ТОВ "ФК "Кредіплюс" зобов`язується відступити ТОВ "Юніт Капітал" права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ "Юніт Капітал" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "ФК "Кредіплюс" за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно Акту приймання-передачі Реєстру №1 до договору факторингу № 03042026 від 03 квітня 2026 року ТОВ "ФК "Кредіплюс" передав, а ТОВ "Юніт Капітал" прийняв реєстр боржників кількістю 903.
Згідно Витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № 03042026 від 03 квітня 2026 року, ТОВ "Юніт Капітал" набуло права вимоги до відповідача за договором № 202557 від 29 вересня 2025 року у розмірі 72262,32 грн., з яких: 33735,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 30226,32 грн. - заборгованість по відсотках, 1101 грн. - заборгованість по комісії, 7200 грн. - заборгованість по штрафах/пені.
На виконання ухвали суду АТ КБ "Приватбанк" направлено відповідь, згідно якої на ім`я  ОСОБА_1 у банку емітовано картку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), а також інші картки. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за вказаною платіжною карткою за період з 29 вересня 2025 року по 04 жовтня 2025 року - 5168745144410344. Також по вказаному рахунку було зарахування коштів на суму 28000,05 грн. за період з 29 вересня 2025 року по 04 жовтня 2025 року та на підтвердження чого надано виписку по рахунку.
Положеннями частини 1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Положення статті 12 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Наданими позивачем доказами підтверджено, що між ТОВ "ФК "Кредіплюс" та відповідачем укладено електронний кредитний договір з використанням електронного підпису та відповідно наявність кредитних правовідносин між сторонами.
Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "ФК "Кредіплюс" відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань за договором про споживчий кредит № 202557 від 29 вересня 2025 року.
Так, згідно відомостей про нарахування, відповідач має заборгованість за кредитним договором № 202557 від 29 вересня 2025 року у розмірі 65062,32 грн., яка складається з: 33735,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 30226,32 грн заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом; 1101,00 грн заборгованість по комісії,, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Суд зауважує, що відповідачем не надано доказів погашення суми заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ч.2-6 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: договір про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року, укладеного між ТОВ "Юніт Капітал" та АБ "Тимошенко та партнери"; протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року; додаткову угоду № 25771563843 до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року, за якою АБ "Тимошенко та партнери" приймає на себе зобов`язання надати юридичну допомогу по справам про стягнення заборгованості, зокрема, щодо боржника  ОСОБА_1 за кредитним договором № 202557 від 29 вересня 2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг, за яким АБ "Тимошенко та партнери" надано позивачу послуги: складання позовної заяви до відповідача - 2 год. - 5000 грн., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості до відповідача - 2 год. - 1000 грн., підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів - 1 год. - 500 грн., підготовка та подача клопотання про отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором - 1 год. - 500 грн., всього на суму 7000 грн.
Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 року у справі №910/4201/19).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 2 статті 141 ЦПК України, відповідно до якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом із цим, у частині 3 статті 137 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Виходячи з визначених у частині 3 статті 137 ЦПК України критеріїв, суд зазначає, що розмір гонорару адвоката відповідача свідчить про необґрунтованість та непропорційність цих витрат до предмета спору.
Тому суд, при розподілі витрат на професійну правничу допомогу, враховує, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне зменшити суму стягнення з відповідача на користь позивача до 3000 грн. витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат є об`єктивним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Відповідно дост.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно платіжної інструкції №50406 від 29.07.2026 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимогст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 626, 627, 806 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію», суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" заборгованість за договором про споживчий кредит №202557 від 29 вересня 2025 року у загальному розмірі 65062 (шістдесят п`ять тисяч шістдесят дві) гривні 32 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Чорнухинським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя         Н.М.Глущенко