Справа № 577/862/26
Провадження № 2/584/560/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України

09.07.2026 Путивльський районний суд Сумської області
у складі: головуючого - судді Данік Я.І.,
за участі: секретаря – Кравченко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Путивль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
встановив:

ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 24 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» та відповідачем укладено кредитний договір №28955138, у вигляді електронного документу, за умовами якого позивач надав йому кредит у розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушив строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на 14 січня 2026 року має заборгованість в розмірі 27192 грн., в т.ч.: 4000 грн. – заборгованості за тілом кредиту, 21192 грн.- заборгованості за відсотками, 2000 грн. – заборгованості за штрафами.
Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 27192 грн. та понесені судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглядати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.43).
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, в силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.37,46,47). 
Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Як встановлено судом, 24 липня 2027 року між ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №28955138, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000 грн. на строк 360 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 1,2% у день протягом пільгового періоду (з 24 липня 2024 року по 22 серпня 2024 року) та 1,5 % у день протягом наступного періоду (з 23 серпня 2024 року по 19 липня 2025 року).
Вказаний договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 2w047Ijd.
Відповідно до листа АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-16847 від 24 квітня 2026 року на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_1 , на яку 24 липня 2024 року було зараховано 4000 грн. (а.с.40-32).
Відповідач прострочив виконання свого зобов`язання, оскільки порушила строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 14 січня 2026 року за розрахунками, наданими позивачем, має заборгованість в розмірі 27192 грн., в т.ч.: 4000 грн. – заборгованості за тілом кредиту, 21192 грн.- заборгованості за відсотками, 2000 грн. – заборгованості за штрафами (а.с.15зв.-18). 
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.
Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спірний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»
Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до п.4.1.2.3 Правил надання споживчого кредиту позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором про надання кредиту та додатковою угодою, до закінчення терміну дії договору. 
Проте, згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України  у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22.
Указом Президента України №64/2022від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Таким чином, вимога про стягнення заборгованості за штрафами у розмірі 2000 грн. задоволенню не підлягає. 
Крім того, відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Згідно з п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:  протягом перших 120 днів - 2,5 %;  протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Тобто з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у розмірі 1,2% (протягом пільгового періоду) у день по 20 серпня 2024 року, відповідно до умов договору №28955138 від 24 липня 2024 року, а саме у сумі 1344 грн., а починаючи з 21 серпня 2024 року по 18 липня 2025 року – 1% у день, у сумі 13280 грн. (40 грн.*332 дні = 13280 грн.).
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в сумі 18624 грн. (4000 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 14624 грн. - заборгованість за відсотками).
У зв`язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь банка 1823 грн. 50 коп. (18624*2662,4/27192=1823,5) витрат по сплаті судового збору при подачі позову та 4794 грн. 35 коп. (чотири тисячі сімсот дев`яносто чотири гривні тридцять п`ять копійок) витрат на правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених вимог. 
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.526-527, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст.142, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс» (79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 43561909, IBAN: НОМЕР_3 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 300335) 18624 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот двадцять чотири гривні) заборгованості по кредитному договору №28955138 від 24 липня 2024 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс» (79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 43561909, IBAN: НОМЕР_3 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 300335) 1823 грн. 50 коп. (одну тисячу вісімсот двадцять три гривні п`ятдесят копійок) витрат по сплаті судового збору при подачі позову та 4794 грн. 35 коп. (чотири тисячі сімсот дев`яносто чотири гривні тридцять п`ять копійок) витрат на правничу допомогу. 
Заочне рішення може бути переглянуто Путивльським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі невручення заочного рішення суду у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд шляхом подачі відповідної заяви протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.І.Данік