Справа № 344/6960/26 
Провадження № 2/344/4828/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року м. Івано-Франківськ 
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого-судді Татарінової О.А., 
секретаря Гарасимів А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, - 
В С Т А Н О В И В: 

Директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики № 1841812 від 13.03.2021 року. Позов обґрунтовує тим, що 13.03.2021 між ТзОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 укладено Договір № 1841812. 
Відповідно до п. 2 Договору про надання позики : - Загальний розмір наданої Позики становить 9500.00 грн, що включає в себе кошти, надані Позичальнику за основним Договором позики, а також додатково надані кошти (у разі наявності) на підставі укладених між Сторонами додаткових угод до Договору. Надання коштів могло здійснюватися одним або декількома траншами в межах погодженої суми Позики, відповідно до умов Договору та додаткових угод до нього. - Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1.99 % яка нараховується за кожен день користування Позикою. Відповідно до Договору Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.
30.12.2021 було укладено договір № 30-12/2021 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1841812. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1841812. 
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 1841812.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №1841812 від 13.03.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23744.83 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 9042.86 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 14396.23 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.; заборгованість за комісіями - 0.00 грн.; інфляційні збитки - 264.12 грн.; нараховані 3% річних -41.62 грн.
Враховуючи наведене просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 1841812 від 13.03.2021 у розмірі 23744.83 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662.40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000.00 грн. 
05.06.2026 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що жодного повідомлення про укладання договору факторингу та про відступлення прав вимоги по Договору позики №18418 ОСОБА_1 не надходило. Доказів направлення йому таких повідомлень матеріали справи також не містять. Про існування зазначеного Договору факторингу та Договору про відступлення прав вимоги ОСОБА_1 стало відомо з матеріалів даної справи.
Із розміром заборгованості ОСОБА_1 не згідний та заперечує його.
13 березня 2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1841812 на суму 9 500 (Дев`ять тисяч п`ятсот)грн. 00коп. Даний договір є споживчим. Строк позики (строк Договору) становить 30 (Тридцять) днів, тобто з 13 березня 2021 року по 12 квітня 2021 року.
Також в даному пункті 2 Договору зазначено, що процентна ставка в день становить 1,99%. Однак, в цьому ж пункті, в самому графіку повернення позики та сплати процентів вказана зовсім інша денна процентна ставка в розмірі 1,59% відповідно до якої нарахована загальна вартість позики в розмірі 14031,50грн. 
Враховуючи зазначене розмір нарахованих процентів згідно даного графіку за 30 днів становить 4531,50грн. (14031,50-9500,00), що в день становить 151,05грн. Саме такий розмір денних процентів - 151,05 грн., вказаний у Розрахунку заборгованості за договором позики від кредитодавця ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в якому зазначено, що в період з 13.03.2021 року по 12.04.2021 року щоденно кредитодавець нараховував 151,05грн., що становить 1,59% в день а не 1,99%. 
Як вбачається із тексту позовної заяви Позивач намагається довести той факт, що ніби то ОСОБА_1 був ознайомлений із Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (далі у тексті - Правила), що розміщені на сайті: https://mycredit.ua/ua/documents-licence/, де зазначено у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Однак, зазначені Правила належним доказом бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (товариства), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту. 
Під час укладання даного Договору ОСОБА_1 не був ознайомлений із вказаними Правилами і не підписував їх. Дана обставина позбавляє можливості встановити, чи саме ці Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) розумів Відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи зазначений договір позики.Тому, відсутні підстави вважати, що позичальник був ознайомлений із зазначеними Правилами. Позивач, намагаючись обґрунтовувати право вимоги в частині нарахування відсотків за користування позикою, покликається на положення Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», стверджуючи, що позичальник до моменту підписання Договору позики вивчив ці Правила і їх зміст, суть об`єм зобов`язань сторін, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі, про що засвідчено у п. 4.2 Договору позики. Однак, незважаючи на це, самої роздруківки тексту Правил з сайту позикодавця Позивачем чомусь не долучено до позовної заяви, ймовірно з тих причин, що вказані Правила не підписані ОСОБА_1 . 
Як убачається з сайту https://mycredit.ua/ua/archived_info/ редакції Правил неодноразово змінювалися самим ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (13.03.2021) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви роздруківку Правил у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову. Таким чином, зазначені позивачем Правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою Договору позики щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання позикодавцем додаткових заходів, які збільшують вартість позики, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені у Договорі позики, який безпосередньо підписаний останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження продовження строку дії договору (пролонгації) відповідно до положень розділу 7 Правил, а саме докази направлення на електронну адресу позичальника відповідних повідомлень з інформацією про оформлену пролонгацію договору. З огляду на викладене вище, оскільки позивачем не доведено тієї обставини, що встановлений договором строк надання позики продовжувався зі згоди іншої сторони (позичальника), то правомірним є нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами на підставі ст. 1048 ЦК України лише протягом погодженого сторонами строку надання позики упродовж 30 днів.
Зазначений договір позики №1841812 від 13.03.2021 року не містить конкретних умов щодо пролонгації строку користування позикою та нарахування відсотків після закінчення строку, на який було надано позику. Отже, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Правила надання грошових коштів у позику, відсутності у договорі позики №1841812 від 13.03.2021 року домовленості сторін про сплату відсотків за користування позикою після закінчення строку, на який позика була надана, зазначені позивачем Правила надання грошових коштів у позику, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою договору позики, оскільки цей документ достовірно не підтверджує вказаних обставин. 
Відповідно до умов вказаного договору позики та графіку повернення позики та сплати процентів, за строк користування позикою, що станови 30 днів (з 13 березня 2021 року по 12 квітня 2021 року) позичальник зобов`язувався сплатити 14031,50грн., що складається з 9500,00грн. суми позики та 4531,50 грн. процентів за користування позикою протягом строку позики. Однак, як вбачається із позову, розмір нарахованих позивачем процентів за користування кредитом становить аж 14396,23грн., що може свідчити тільки про те, що нарахування процентів за користування кредитом було здійснено Товариством поза межами строку дії Договору позики. 
Строк дії договору чітко і однозначно визначений у п.2 Договору, де чітко зазначено, що строк позики 30 днів, тобто до 12.04.2021 року. У позовній заяві не зазначається про те, що строк кредитування між сторонами договору позики був продовжений і відповідних доказів не надано. Будь-яких застережень щодо дії даного Договору на більший строк, а саме на 90 днів умови даного Договору не містять. Тобто, право кредитора нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору після 12.04.2021 року, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом. 
Позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку позики, тобто з 13.03.2021 року по 12.04.2021 року (30 днів). Починаючи з 13.04.2021 позивач не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформувалися з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. Про те, що строк дії Договору позики становить 30 днів який розпочинається з 13.03.2021 року і закінчується 12.04.2021 року свідчить, сам власне Договір позики, та додаток №1 (Графік) до договору позики від 13.03.2021 року.
Долучені Позивачем докази, однозначно і незаперечно свідчать про те, що позику ОСОБА_1 було надано строком на 30 днів з 13.03.2021 року по 12.04.2021 року. Таким чином, проценти за Договором позики можуть бути нараховані терміном не більше 30 календарних днів. Звертаю особливу увагу судуна долучений позивачем до позовної заяви доказ, а саме, Розрахунку заборгованості за договором позики від кредитодавця ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» за підписом директора товариства Білана В.І. 
Вказаний доказ містить інформацію про поденне нарахування процентів. З даного Розрахунку випливає, що з 13.03.2021 року, протягом строку дії Договору - 30 днів, кредитодавець нараховував проценти в розмірі 151,05 грн. в день від суми боргу 9500,00грн, що становить 1,59% в день про що нами було вже зазначено вище. Крім того, з наведеного Розрахунку вбачається, що після закінчення строку дії даного кредитного договору (який закінчився 12.04.2021 року) а саме з 21.04.2021 року Відповідач почав здійснювати часткові сплати для погашення заборгованості, як основної суми позики так і процентів за користування позикою. 
Підтвердженням цього слугує вищевказана відомість про щоденні нарахування та погашення. Вказаними платежами Відповідач не міг продовжити (пролонгувати) строк дії кредитного договору, оскільки всі вказані платежі були здійснені вже після того як строк дії кредитного договору вже закінчився. 
Так з наведеного Розрахунку випливає що ОСОБА_1 по даному Договору позики були здійснені такі платежі, а саме: 21.04.2021 року - 6238,65грн. 31.05.2021 року - 341,24грн. 31.05.2021 року - 4265,50грн. 31.05.2021 року - 1706,20грн. 31.05.2021 року - 1706,20грн. Перша сплата по Договору позики відбулася вже після закінчення строку дії договору - 21.04.2021 року в сумі 6238,65грн., які були зараховані для сплати процентів. Наступна сплата відбулася 31.05.2021 року згідно якої 457,14грн. кредитодавець зарахував на основну суму кредиту, а 7562,00грн. зарахував на погашення процентів за користування кредитом. Таким чином, згідно наданого Розрахунку, по договору позики №1841812 було оплачено 14257,79грн. 
Отже, із наданого Розрахунку вбачається, що для погашення основної суми позики було сплачено 457,14 грн., а для погашення процентів за користування позикою було сплачено 13800,65грн. Враховуючи те, що згідно умов даного договору проценти за користування кредитом становлять 4531,50грн., а фактично, сума сплачених процентів становить 13800,65грн., то в даному випадку розмір надмірно сплачених процентів по договору позики становить 9269,15грн.(13800,65-4531,50). 
Крім того, враховуючи те що залишок заборгованості за тілом кредиту становить 9042,86 грн., розмір надмірно сплачених процентів становить 9269,15грн., то фактична заборгованість по договору позики №41841812 від 13.03.2021 року повністю оплачена позичальником із надлишком переплати 226,29грн. (9042,86-9269,15= -226,29). 
Отже, нараховані позивачем проценти в розмірі 14396,23грн., фактично, є мірою відповідальності боржника, процентами за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України після спливу строку користування кредитом.
Щодо нарахованих позивачем 264,12 грн. інфляційних збитків та 41,62 грн. 3% річних зазначають наступне. Як випливає із долученого позивачем Розрахунку заборгованості за договором позики від кредитодавця ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» Позичальник сплатив 14257,79 грн. і, відповідно погасив заборгованість 31.05.2021 року. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що 264,12 грн. інфляційних збитків та 41,62 грн. 3% річних були нараховані за період з 30.12.2021 року по 23.02.2022 року, тобто після здійснення погашення боргу. Таким чином, на момент нарахування інфляційних збитків та 3% річних сума боргу по договору позики, фактично, вже була сплачена, а тому підстав для нарахування інфляційних збитків та 3% річних вже не було. 
Твердження позивачів про те, що проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння позивачами правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України.
Щодо суми витрат на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. не погоджують, вважають її необґрунтованою, неспівмірною із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Вказана справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні про що свідчить ухвала від 13.02.2025 року.
Вважає, що заявлена сума витрат - 13000,00 грн. є завищеною і неспівмірною зі складністю справи, виконаних адвокатом робіт необхідних для фактичного виконання даних завдань для кваліфікованого спеціаліста, яким є адвокат як професіонал в галузі права, та обсягом наданих послу і виконання робіт. 
Так, питання складу та порядку відшкодування витрат на професійну правничу допомогу однаково врегульовано в цивільних, адміністративних та господарських процесуальних правовідносинах.
Враховуючи наведене просить суд в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1841812 від 13.03.2021 року відмовити. Судові витрати по справі які складаються із судового збору в сумі 2662,40грн. та витрат на правову допомогу в сумі 13000,00 грн. покласти на позивача.
11.06.2026 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що відповідач не заперечує факт укладання договору, отримання грошових коштів та виникнення зобов`язань між сторонами.
Договір було укладено згідно з п.3.ч.1. ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». При цьому зазначаємо, що ІКС Товариств не дозволяє перейти до наступного кроку у випадку невиконання умов попереднього. Тому позичальник мав ознайомитися послідовно з договором, додатками та правилами, які містять всі істотні умови, передбачені законодавством та погоджені сторонами договору. З договору вбачається, що у відповідності до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Відповідач належним чином ознайомився з умовами договору, підписавши договір, а відтак всі умови договору є погодженими сторонами. Відповідачем не надано суду доказів, що під час укладення спірного договору він не був ознайомлений з усіма його умовами, передбаченими законом, або діяв на умовах зазначених як вкрай невигідних для себе.
Відповідач не був позбавлений можливості відповідно до статті 15 Закону України «Про споживче кредитування» відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладення шляхом повідомлення кредитора в письмовій формі з одночасним поверненням грошових коштів, одержаних згідно з цим договором та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Проте, у вказаний строк відповідач від договору не відмовлявся, жодних заперечень щодо його змісту не висловлював, що свідчить про його згоду з умовами укладеного договору. Доказів звернення до Кредитодавця відповідач до суду також не надав.
Відповідно до п. 4 Договору позики, підписанням цього Договору, Позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті в мережі інтернет з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, яка передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також з Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозуміли.
Відповідно до п. 4.2 Договору, Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладання цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура та наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (Пролонгація) або застосування Автопролонгації йому зрозумілі. Дане застереження в п.4 Договору засвідчене особистим електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором, що беззаперечно підтверджує факт ознайомлення відповідача з усіма умовами та Правилами отримання та користування кредитними коштами. Згідно з Договором позики інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору, а відтак вимоги Правил є обов`язковими до застосування та виконання Сторонами.
На момент укладення Договору позики з відповідачем діяли Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в редакції, затверджені Директором Товариства № 11/02/21 від 11.02.2021 року, і саме ця редакція була розміщена на сайті Позикодавця станом на дату укладення Договору позики з відповідачем - 13.03.2021 р., та, відповідно, була доступна для безперешкодного ознайомлення в Особистому кабінеті відповідача.
У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована.
Як вбачається з доданого до позовної заяви та наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», в якому детально (поденно) відображені усі проведені за Договором надання позики операції та нарахування процентів і формування заборгованості відповідача за період з 13.03.2021 р. по 19.08.2021 року, тобто мало місце продовження строку користування позикою саме за ініціативою Позичальника /відповідача та, відповідно, продовжувалось нарахування процентів за користування позикою. Тобто, за понадстрокове користування Позикою нарахування процентів здійснювалось на підставі п. 6.5. Правил виключно в межах передбаченого строку- 90 днів, з дати проведення останнього платежу 31.05.2021 року та спливу орієнтовного строку 30 днів, загалом з 31.05.2021 по 19.08.2021 року. Таким чином, нарахування відсотків, заявлених до стягнення з відповідача, проведене з дотриманням умов Договору позики та Правил, відтак є правомірним та законним, а наведена в розрахунках сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.
Крім того, долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідача, складений ТОВ "Вердикт Капітал", містить додатково нарахування 3% річних та інфляційних збитків, проведений на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 30.12.2021 р. (дати набуття права вимоги) по 23.02.2022 р. включно (по дату застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України), що також повністю відповідає вимогам чинного законодавства України і підлягає стягненню з відповідача. Виходячи з чого, вбачається, що стягувачем було правомірно та у відповідності до домовленостей між Сторонами, що викладені в даному Договорі, нараховано відсотки в межах дії даного Договору з урахуванням погоджених умов щодо строку договору та його пролонгації.
Оскільки фінансова установа, правонаступником якої за договором факторингу та відступлення права вимоги є позивач, виконала всі передбачені кредитним договором умови щодо надання відповідачу кредитних коштів, а останній, за укладеним договором вказані грошові кошти отримав, однак свої зобов`язання щодо їх повернення відповідно до умов договору не виконав, хоча таку можливість мав, але без поважних причин цього не зробив, можна дійти до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором, а отже вимога позивача про стягнення заборгованості за основною сумою боргу кредиту та заборгованості за відсотками ґрунтується на вимогах закону, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі.
ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість не нараховував, а звернувся до суду з позовом до Боржника про стягнення заборгованості виключно з сумою, яка була передана в рамках підписаного Договору про відступлення права вимоги.
Відповідно до матеріалів справи вбачається, що Позивачем були надані договір факторингу та відступлення прав вимоги з додатками. Договори є чинними та такими, що підлягають виконанню. Будь-яких перешкод для виконання зобов`язань за Договором первісному кредитору у Відповідача не було. Однак, Відповідачем не надано будь-яких доказів щодо погашення заборгованості за Договором, ні новому, ні попередньому кредитору, внаслідок чого утворилася заборгованість у заявленій до стягнення сумі. В даному випадку, жодні негативні наслідки для кредитора не настають, так як позичальником не сплачено жодних платежів первісному кредитору після відступлення права вимоги, а тому, підстав вважати, що настали негативні наслідки для нового, належного кредитора та належного виконання умов кредитного договору немає. Крім того, відступлення права вимоги жодним чином не впливає на кредитні зобов`язання позичальника. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача, що підтверджується належними доказами. Всі документи щодо вимоги за договорами про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 були надані правонаступнику та відображені в матеріалах позовної заяви.
Позовна заява, на виконання вимог цивільного процесуального законодавства, містить попередню суму судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи у суді в тому числі і 13 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
На підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт, а також їх вартості їх вартості, до позовної заяви було надано достатні, належні та достовірні докази для підтвердження витрат на правову допомогу. Відповідно до укладеного Договору АО «Лігал Ассістанс» прийняло на себе зобов`язання щодо надання юридичної допомоги ТОВ «Коллект Центр» на підставі окремих звернень, оформлених у формі заявок на надання юридичної допомоги, а ТОВ «Коллект Центр» - оплачувати надані правові послуги, вартість яких узгоджується у окремих заявках на надання юридичної допомоги. Відповідно п. 4.2. Договору - сторонами узгоджено, що ТОВ «Коллект Центр» зобов`язується оплатити надані АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надані послуги. Договірні відносини між ТОВ «Коллект Центр» та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» за Договором є виключно цивільно-правовими правовідносинами між сторонами цього договору і не впливають на жодні права Відповідача у справі. Вони мають на меті лише обумовлені угодою обов`язки та відповідні дії сторін даного договору, що не суперечать правовим нормам та не зачіпають інтереси третіх осіб. Також, висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару, хочемо наголосити, що розмір гонорару визначається лише за погодженням стороною надавачем послуг та клієнтом, а Відповідач не вправі втручатися в ці правовідносини. А тому, в разі неврахування судом умов договору про надання правової допомоги, щодо порядку обчислення гонорару та черговості виконання зобов`язань за цим договором, може бути розцінене як не при тримання принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України.
Крім того, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, Відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Твердження представника Відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Просять суд позовну заяву ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити в повному обсязі.
15.06.2026 року представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, які обґрунтовує тим, що 21.04.2021 року, тобто вже після закінчення строку дії даного кредитного договору (який закінчився 12.04.2021 року) Відповідач почав здійснювати часткові сплати для погашення заборгованості, як основної суми позики так і процентів за користування позикою. Вказане підтверджує долучена позивачем Відомість про щоденні нарахування та погашення. Вказаними платежами на загальну суму 14257,79грн. відповідач не міг продовжити (пролонгувати) строк дії договору позики, оскільки всі вказані платежі були здійснені вже після того як строк дії договору позики вже закінчився. Тому твердження позивача, що позичальник здійснював внесення грошових коштів і тим самим оформив пролонгацію кредитного договору є безпідставними та необґрунтованими. З ініціативи позивальника відбулося повне (фактично з переплатою в розмірі 226,29грн.) погашення заборгованості за договору позики №1841812 яке почалося з 21.04.2021 року, тобто після закінчення строку дії кредитного договору і завершилося повним розрахунком 31.05.2021 року. Крім того, позивачем не було жодним чином спростовано поданий у Відзиві розрахунок заборгованості. Отже, згідно наданого Розрахунку, по договору позики №1841812 відповідачем було сплачено загалом 14257,79грн., з яких для погашення основної суми позики було сплачено 457,14грн., а для погашення процентів за користування позикою було сплачено 13800,65грн.
Згідно погоджених умов даного договору проценти за користування кредитом становлять 4531,50грн.,то фактична заборгованість по договору позики №1841812 від 13.03.2021 року повністю оплачена позичальником із надлишком переплати в сумі 226,29грн. (9042,86- 9269,15= -226,29). Таким чином, нараховані позивачем проценти в розмірі 14396,23грн., фактично, є мірою відповідальності боржника, процентами за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України після спливу строку користування кредитом.
Позивач, вкотре намагаючись обґрунтовувати право вимоги в частині нарахування відсотків за користування позикою поза межами строку дії договору позики, покликається на положення Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі у тексті - Правила), стверджуючи, що позичальник до моменту підписання Договору позики вивчив ці Правила, які розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ і їх зміст, суть об`єм зобов`язань сторін, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі, про що засвідчено у п. 4.2 Договору позики. Однак, самої роздруківку тексту Правила ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в редакції, затверджені Директором Товариства № 11/02/21 від 11.02.2021 року з сайту позикодавця, на які покликається позивач, не долучено до позовної заяви. Даний доказ є необхідним для повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної справи, оскільки дасть змогу встановити, чи саме з цими Правилами був ознайомлений ОСОБА_1 , і відповідно, підписав їх. Крім того, це дасть можливість однозначно встановити, чи саме з ці Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) розумів Відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи зазначений договір позики. 
Твердження представника позивача, що клопотання представника відповідача про витребування доказів по справі є таким, що протирічить погодженому сторонами механізму є безпідставним та необґрунтованим. Заперечення представника позивача щодо витребування зазначених Правил може свідчити лиш про те, що жодного підпису ОСОБА_1 на вказаних Правилах немає і не було. Оскільки позивачем не доведено тієї обставини, що встановлений договором строк надання позики продовжувався зі згоди іншої сторони (позичальника), то правомірним є нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами на підставі ст. 1048 ЦК України лише протягом погодженого сторонами строку надання позики упродовж 30 днів. Зазначений договір позики №1841812 від 13.03.2021 року не містить конкретних умов щодо пролонгації строку користування позикою та нарахування відсотків після закінчення строку, на який було надано позику. 
Отже, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Правила надання грошових коштів у позику, відсутності у договорі позики №1841812 від 13.03.2021 року домовленості сторін про сплату відсотків за користування позикою після закінчення строку, на який позика була надана, надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою договору позики, оскільки цей документ достовірно не підтверджує вказаних обставин.
Сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх. Тобто твердження позивачів про те, що проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння позивачами правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України.
У своїй відповіді на відзив позичальник жодним чином не спростував правових висновків ВП ВС які закріплені у постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 в якому зазначено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом Документ сформований в системі «Електронний суд» 15.06.2026 6 припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
За таких обставин вважає, що надані позивачем письмові пояснення тільки підтвердили той факт, що зазначений у позовній заяві розмір заборгованості за договором позики №1841812 від 13.03.2021 року і порядок його нарахування є необґрунтованим і не законним, оскільки здійснений поза межами строку дії кредитного договору, що суперечить законодавству України. На підставі наведеного, просить в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1841812 від 13.03.2021 року відмовити. Судові витрати по справі які складаються із судового збору в сумі 2662,40грн. та витрат на правову допомогу в сумі 13000,00грн. покласти на позивача.
Представник позивача у судовому засіданні в режимі відео конференції вимоги позову підтримав та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо вимог позову, просив суд відмовити у задоволенні позову.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, 13.03.2021 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). 
Відповідно до п.2. договору сума кредиту становить 9500,00 грн., строк позики 30 днів, процентна ставка (базова , фіксована) становить 1,99% на день.
З п.2.3. Договору вбачається, що дата надання позики - 13.03.2021 року, дата повернення позики 12.04.2021 року, знижена процентна ставка 1,59%, Процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день, % 2,70%, орієнтовна реальна процентна ставка 2300 %, орієнтовна загальна вартість позики становить 14031,50 грн. 
Згідно п.4 Договору Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що: 4.1. Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 4.2. Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі "Правила"), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. 4.3. Позичальник надав дозвіл Позикодавцю на збір, обробку, зберігання та поширення його персональних даних з метою оцінки його кредитоспроможності, забезпечення виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором, інформування про кредитоспроможність та добросовісність, а також на передачу в будь-який момент будь-яких персональних даних Позичальника та інформації про укладення і виконання цього Договору в будь-якій формі будь-яким третім особам з метою захисту прав та інтересів Позикодавця та повного виконання зобов`язань за цим Договором, а також на відступлення права вимоги за Договором? при цьому без особистого повідомлення Позичальника про таку обробку, передачу чи відступлення. 4.4. Позичальник надав Позикодавцю (та його довіреним особам) дозвіл телефонувати та направляти йому інформаційні повідомлення, претензії, вимоги про сплату, та використовувати для цього будь-які доступні канали зв`язку з Позичальником, включаючи телефон, акаунти, соцмережі, електронну пошту, і т.п.
Відповідно до п.5 Договору цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Як вбачається з п.6Договору він укладений в результаті зваженого рішення Сторін, на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України, згідно яких Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог розумності та справедливості. Договір діє з моменту перерахування суми Позики протягом Строку Позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим Договором.
Зазначений договір підписаний одноразовим ідентифікатором 74Pe57U4VM, який був відправлений відповідачу на номер телефону НОМЕР_1 (а.с.18).
Згідно розділу 11 Договору вбачається, що відповідачем зазначено рахунок НОМЕР_2 , номер телефону та особисті дані відповідача. 
Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ "1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВОНЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-licensc/.
Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Згідно ст.629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" свої зобов`язання за Договором позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року виконало належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 9 500 грн. 00 коп. відповідачу ОСОБА_1 на номер карти номер НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» (а.с.52).
З розрахунку заборгованості складеного ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" за Договором позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за період з 13.03.2021 року по 30.12.2021 року становить 23 439,09 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 9 042.86 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 14 396.23 грн. 
Із зазначеного розрахунку встановлено, що відповідачем проводились оплати, зокрема: 21.04.2021 року сплачено 6 238,65 грн. за процентами; 31.05.2021 року сплачено 457,14 грн. за тілом кредиту та 7 562,00 грн. за процентами (а.с.57-60).
30 грудня 2021 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу № 30-12/2021, відповідно умов якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (первісний кредитор) відступило ТОВ "Вердикт Капітал» право грошової вимоги за Договорами (а.с.13), в тому числі і за Договором позики №1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року укладеним з ОСОБА_1 (а.с.8), що підтверджується реєстром боржників за Договором факторингу № 30-12/2021 від 30 грудня 2021 року на суму 23 439,09 грн. (а.с.14-16,17). 
30 грудня 2021 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "Вердикт Капітал" підписано Акт приймання-передавання Реєстру боржників за Договором Факторингу № 30-12/2021 від 30 грудня 2021 року (а.с.13).
Виконання договору факторингу № 30-12/2021 від 30 грудня 2021 року також підтверджується копією платіжного доручення (а.с.11).
З розрахунку заборгованості складеного ТОВ "Вердикт Капітал" встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 за Договором позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року станом 10.01.2023 року становить 23 744,83 грн. з яких заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 042,86 грн., заборгованість за процентами в розмірі 14 396.23 грн., інфляційні збитки за період з 01.2022 року по 02.2022 року в розмірі 264.12 грн. та нараховані 3% річних за період з 30.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 41.62 грн. (а.с.6). 
10 січня 2023 року ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ "Коллект Центр" відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року, що укладений між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 , що підтверджується Договором про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року (а.с.19), Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 року про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року (а.с.27), Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 року (а.с.25).
Відповідно до п.56447 Реєстру Боржників до Договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ "Вердикт Капітал" відступило новому кредитору ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»- право вимоги заборгованості за Договором позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року до ОСОБА_1 на суму 23744.83 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 9042.86 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 14396.23 грн.; інфляційні збитки - 264.12 грн.; нараховані 3% річних -41.62 грн. (а.с.30,32).
З розрахунку заборгованості складеного ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» встановлено, що станом на 12.03.2026 року заборгованість ОСОБА_1 за Договором позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року становить 23 744.83 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 9042.86 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 14396.23 грн.; інфляційні збитки - 264.12 грн.; нараховані 3% річних -41.62 грн. (а.с.7).
Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
В силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Ч.1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином право вимоги за Договором позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року, у встановленому законом порядку перейшло до ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР".
Подані позивачем докази підтверджують укладення відповідачем Договору позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року та отримання кредиту. Копії договорів відступлення права вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги за кредитними договорами, до позивача по справі.
Як уже зазначалось Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
В силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на відповідача.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Частиною першою статті 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з частиною другою статті 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Як встановлено судом Договір позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року був укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формі. У договорі зазначено, що він підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 74Pe57U4VM, що підтверджується копією цього договору (а.с.18).
Довідкою № КД-000003765/ТНПП від 16.12.2024 р., що видана ТзОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» зазначено про перерахунок коштів у сумі 9500,00 грн. (погоджена позичальником сума кредиту) на його картковий рахунок № НОМЕР_2 , зазначений при оформленні електронного звернення з метою укладення договору позики, отже у суду відсутні підстави ставити під сумнів те, що відповідні кошти були перераховані саме на виконання досягнутих кредитором та боржником домовленостей щодо отримання кредиту.
З огляду на вищенаведені норми права та надані позивачем докази, суд приходить до переконання, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено факт укладення між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 13.03.2021 року Договору позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) та факт набуття ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Позивач в обґрунтування позову зазначає, що враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року належним чином не виконує, позивач просить про стягнення заборгованості з відповідача в розмірі 23 744,83 грн. з яких заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 042,86 грн., заборгованість за процентами в розмірі 14 396.23 грн., інфляційні збитки за період з 01.2022 року по 02.2022 року в розмірі 264.12 грн. та нараховані 3% річних за період з 30.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 41.62 грн.
В той же час, що стосується вимог позову про стягнення з відповідача зазначеної заборгованості слід зазначити наступне. 
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц сформульовано такі висновки.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Після спливу визначеного договором строку кредитування (зміни строку виконання зобов`язання) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.
Вказаний висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.
Виходячи з правового аналіз змісту правовідносин, що випливають із права позикодавця на проценти за час дії кредитного договору, слід дійти висновку, що вимоги кредитора щодо стягнення процентів за користування кредитом за порушення виконання зобов`язання за період, що виходить за межі строку кредитування, не узгоджуються з нормами матеріального права, а відтак не дають підстав для висновку про порушене право кредитора в цій частині вимог.
За пред`явленим позовом ТОВ «Коллект Центр» сума заборгованості за Договором позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року становить 23 744,83 грн. з яких заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 042,86 грн., заборгованість за процентами в розмірі 14 396.23 грн., інфляційні збитки за період з 01.2022 року по 02.2022 року в розмірі 264.12 грн. та нараховані 3% річних за період з 30.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 41.62 грн.
Водночас судом встановлено, що умовами зазначеного вище договору позики, а саме п. 2 строк позики встановлений 30 днів, з 13.03.2021 року по 12.04.2021 року, процентна ставка (базова) складає 1,99%, знижена процентна ставка 1,59%, яка нараховується за кожний день користування кредитними коштами.
Відповідно до розрахунку заборгованості по договору позики, проведеного ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нарахування процентів здійснювалось з 13.03.2021 року по 30.12.2021 року, тобто більше ніж за 30 днів, що перевищує строк, на який надавалась позика, тоді як доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.
Факт оплати частини заборгованості після строку кредитування сам по собі не є підтвердженням пролонгації договору за умови, що позикодавець не погодив пролонгацію договору, не виконав дій, передбачених п.п. 7.2, 7.3., 7.5. Правил надання грошових коштів у позику. Доказів таких дій зі свого боку позивач не надавав.
Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеними строками суперечить вимогам ЦК України.
Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості за нарахованими процентами необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами кредитних договорів умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 30 днів відповідно, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму вартості кредиту. Такий механізм не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Таким чином, відповідно до умов договору позики розрахунку заборгованості розмір нарахованих відсотків має становити 4531,50 грн. за період з 13.03.2021 року по 12.04.2021, виходячи з розрахунку: 9 500,00 грн. (тіло кредиту) х 1,59% (процентна ставка) х 30 днів (строк позики). Як вбачається з умов договору, подальше стягнення відсотків за користування кредитом є нарахуванням за користування позикою понад строк кредитування. Факт оплати частини заборгованості після строку кредитування сам по собі не є підтвердженням пролонгації договору за умови, що позикодавець не погодив пролонгацію договору. Доказів таких дій зі свого боку позивач не надавав.
Відтак слушними є доводи представника відповідача про те, що нарахування процентів здійснювалось більше ніж за 30 днів, що перевищує строк, на який надавалась позика. Натомість встановлено, що строк кредитування був погоджений сторонами та становив 30 днів.
Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеними строками суперечить вимогам ЦК України.
Вимога позивача в частині стягнення заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом за період, що виходить за межі строку кредитування, не узгоджується з нормами матеріального права, а тому в частині складової вимоги про стягнення заборгованості у задоволенні позову ТОВ «Коллект Центр» необхідно відмовити.
Із розрахунку ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" за Договором позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року встановлено, що відповідачем проводились оплати, зокрема: 21.04.2021 року сплачено 6 238,65 грн. за процентами; 31.05.2021 року сплачено 457,14 грн. за тілом кредиту та 7 562,00 грн. за процентами (а.с.57-60).
Загальна сума сплачених коштів становить 14 257,79 грн.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Таким чином, оскільки укладаючи Договір позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року ОСОБА_1 погоджено умови договору щодо тіла кредиту в розмірі 9 500,00 грн. та процентів у розмірі 4531,50 грн. Загальна сума яка підлягала сплаті відповідачем за договором становить 14031,50 грн.
В той же час, як уже зазначалось, загальна сума сплачених ОСОБА_1 коштів за кредитним договором становить 14 257,79 грн.
Таким чином, суд вважає, що відповідачем виконані зобов`язання за Договором позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року, а тому заявлені вимоги є необґрунтованими, та у задоволенні позову слід відмовити.
Договором встановлюється, що Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.
Відповідно до п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування.
Позовні вимоги щодо нарахування і стягнення відсотків за понадстрокове користування позикою передбачено нормою статті 625 ЦК України, і зміст п.6.5. Правил надання грошових коштів у позику стосовно того, що позичальник погоджується із нарахуванням відсотків за понадстрокове користування позикою, які не є штрафною санкцією, не спростовує правову природу таких нарахувань, яка випливає з умов договору. Вимог про стягнення суми, розрахованої після закінчення строку договору за період 90 днів, на підставі статті 625 ЦК України позивачем не заявлено.
Разом з тим, позивач заявив вимогу про стягнення інфляційних збитків за період з 01.2022 року по 02.2022 року в розмірі 264.12 грн. та нарахованих 3% річних за період з 30.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 41.62 грн.
Щодо вказаної позовної вимоги суд зауважує таке.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Водночас положенням пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, чинного у періоди з 20.03.2019 по 23.02.2022 та з 25.11.2020 по 23.02.2022, передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Таким чином, наслідки невиконання цивільно-правових зобов`язань за договорами позики змінились. Зокрема, боржники за такими договорами звільняються від оплати штрафу, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та іншої відповідальності.
В той же час, заявлені вимоги є похідними від первісних, а судом встановлено, що відповідач виконав зобов"язання за Договором позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року, а тому заявлені вимоги є необґрунтованими, та у задоволенні позову слід відмовити.
Так, відповідно до п. 4.2. Договору позики № 1841812 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.03.2021 року підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що: 4.1. Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 4.2. Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі "Правила"), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. 4.3. Позичальник надав дозвіл Позикодавцю на збір, обробку, зберігання та поширення його персональних даних з метою оцінки його кредитоспроможності, забезпечення виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором, інформування про кредитоспроможність та добросовісність, а також на передачу в будь-який момент будь-яких персональних даних Позичальника та інформації про укладення і виконання цього Договору в будь-якій формі будь-яким третім особам з метою захисту прав та інтересів Позикодавця та повного виконання зобов`язань за цим Договором, а також на відступлення права вимоги за Договором при цьому без особистого повідомлення Позичальника про таку обробку, передачу чи відступлення. 4.4. Позичальник надав Позикодавцю (та його довіреним особам) дозвіл телефонувати та направляти йому інформаційні повідомлення, претензії, вимоги про сплату, та використовувати для цього будь-які доступні канали зв`язку з Позичальником, включаючи телефон, акаунти, соцмережі, електронну пошту, і т.п.
За змістом ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.
Згідно положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, відсутні підстави для відшкодування з відповідача на користь позивача судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В :

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя Татарінова О.А.