Справа № 199/6028/26
(2/199/5416/26) 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

29 червня 2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі 
головуючого судді Богун О.О., 
при секретареві Дубовик А.П.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, - 

В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають неповнолітню дитину, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
05 грудня 2012 року Добропільським міськрайонним судом було постановлено в справі №227/6308/15-ц, стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.2015 року до досягнення дитиною повноліття. 
Відповідно до наданого Розрахунку заборгованості зі слати аліментів ВП 53112533 наданого Добропільським відділом державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, згідно виконавчого листа 227/6308/15-ц за боржником ОСОБА_2 рахується заборгованість за період з 07/2024 по 03/2026 рік, в розмірі 112 013,73 грн.
Посилаючись на вище викладене позивачка просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення зі сплати аліментів у розмірі 112 013,73 грн. 
Ухвалою від 14.05.2026 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
29 червня 2026 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.
У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивача через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розглянути справу без участі сторони позивача.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України. Не скористався правом надання відзиву на позовну заяву.
За таких обставини, керуючись ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 19 січня 2016 року уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про шо складено відповідний актовий запис № 9 та видано Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 19.01.2016 року.
Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають неповнолітню дитину, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, від 19 липня 2016 року Серія НОМЕР_2 .
05 грудня 2012 року Добропільським міськрайонним судом було постановлено в справі №227/6308/15-ц, стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.2015 року до досягнення дитиною повноліття. 
Відповідно до судового наказу Добропільського міськрайонного суду виданого 05.12.2016 року в справі №227/6308/15-ц, видано виконавчий лист, який в подальшому був пред`явлено для примусового виконання рішення суду Добропільському відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, яким було відкрито виконавче провадження за № 53112533.
Відповідно до наданого Розрахунку заборгованості зі слати аліментів ВП 53112533 наданого державним виконавцем Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, згідно виконавчого листа 22/6308/15-ц від 05.12.2016 року Добропільським міськрайонним судом про стягнення з з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.2015 року до досягнення дитиною повноліття, за боржником ОСОБА_2 рахується заборгованість за період з 07/2024 по 03/2026 рік, в розмірі 112 013,73 грн.
Враховуючи наданий державним виконавцем Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, розрахунок заборгованості, в наслідок невиконання Відповідачем наказу Добропільського міськрайонного суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дітей тим з батьків, хто проживає окремо від них.
Згідно з ч. 1ст. 196 СК України, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при вирішенні спору про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів слід з`ясувати розмір не сплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року за результатами розгляду справи № 572/1762/15-ц.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що несплата та несвоєчасна сплата аліментів відповідачем, які він був зобов`язаний платити згідно судового наказу на користь позивачки на утримання дитини, мала місце з вини відповідача.
Суд бере до уваги розрахунок позивачки щодо загальної суми пені по сплаті аліментів, але при розгляді справи по суті, суд враховує, що Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ст. 196 СК України. Зокрема, ч. 1 викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості».
Суд, беручи до уваги розрахунку заборгованості наданого державним виконавцем Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню. Отже, з відповідача підлягає стягненню пеня, нарахована за період нарахування заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 112 013,73 грн. грн., яка відповідає 100 відсоткам основної заборгованості по сплаті аліментів. 
Відповідно до ч.6ст.141ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено відсплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витратина користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивачки задоволено, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 грн. за позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.
Керуючись п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 180, 181, 182, 183, 194, 196 СК України, ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266,280-282 ЦПК України суд –

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 112 013,73 грн. (сто дванадцять тисяч тринадцять гривень 73 копійки). 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя    О.О. Богун