Справа № 308/4207/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді   Хамник М.М.,
секретаря судових засідань  Камілли В.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Богдан Богданович, звернувся до суду позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. 
В обґрунтування позову зазначив, що починаючи з 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почали спільно проживати однією сім`єю, вести спільний побут та підтримувати сімейні відносини.
Під час спільного проживання у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що доводиться свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.03.2026 року, у якому у графі батьки зазначено: батько – ОСОБА_3 та мати – ОСОБА_2 , актовий запис №204 від 10.03.2026 року зареєстрований Відділом ДРАЦС у місті Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
В подальшому заочним рішенням шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, а 11 березня 2026 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був укладений новий шлюб.
Оскільки на момент народження дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , його вказано батьком дитини. Однак зазначений запис не відповідає дійсним обставинам справи та фактичному походженню дитини, оскільки ОСОБА_3 не є біологічним батьком дитини.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить визнати його - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Внести зміни до актового запису №204 від 10 березня 2026 року про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Україна, Закарпатська область, Ужгородський район, місто Ужгород, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, а саме виключити дані про батька: « ОСОБА_3 » та зазначити в у відомостях про батька: « ОСОБА_1 , громадянин України». Внести зміни до актового запису №204 від 10 березня 2026 року про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, змінивши анкетні дані дитини, а саме прізвище та по батькові дитини, з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». У підтвердження наведеного позивачем додано висновок про біологічне батьківство від 09.07.2026.
23.04.2026 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять про їх задоволення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. 
Представником відповідачки ОСОБА_2 – адвокатом Юричко Юрієм Івановичем було подано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечують.
Представник третьої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у судове засідання не з`явився.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що починаючи з 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почали спільно проживати однією сім`єю, вести спільний побут та підтримувати сімейні відносини. 
Фактично під час спільного проживання сторін однією сім`єю у них народилася дитина – син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.03.2026 року. У графі батьки зазначено: батько – ОСОБА_3 та мати – ОСОБА_2 , актовий запис №204 від 10.03.2026 року зареєстрований Відділом ДРАЦС у місті Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. 
11 березня 2026 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено шлюб, актовий запис №76 від 11.03.2026 року зареєстрований Відділом ДРАЦС у місті Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 11.03.2026 року. 
Так, 16 січня 2026 року заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі №191/5868/25 вирішено розірвати шлюб між ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , зареєстрований 20 лютого 2019 року у Покровському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №12
Водночас представник позивача зазначив, що незважаючи на формальне перебування ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 до моменту його розірвання на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі №191/5868/25 від 16.01.2026 року, фактичні сімейні відносини між ними були припинені задовго до цього, що прямо встановлено вказаним судовим рішенням, яким підтверджено остаточний розпад сім`ї, відсутність спільного проживання та неможливість відновлення подружніх відносин.
Натомість, починаючи з 2025 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично склалися сталі сімейні відносини, що характеризувалися спільним проживанням, веденням спільного господарства, наявністю взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, взаємною підтримкою, спільним бюджетом та сприйняттям їх як сім`ї у суспільстві. Вказані обставини свідчать про існування між ними фактичного (цивільного) шлюбу у розумінні сімейного законодавства України.
Саме у період таких фактичних сімейних відносин між позивачем та ОСОБА_2 було зачато та народжено дитину – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач із моменту вагітності ОСОБА_2 усвідомлював себе батьком дитини, піклувався про неї, матеріально забезпечував, брав участь у підготовці до народження дитини, а після її народження продовжує виконувати обов`язки батька, проживаючи разом із дитиною та матір`ю, беручи безпосередню участь у їх утриманні.
Разом з тим, у зв`язку з тим, що на момент народження дитини ОСОБА_2 формально перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , а також з урахуванням положень частини другої статті 122 Сімейного кодексу України, відповідно до яких дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя, орган державної реєстрації актів цивільного стану обґрунтовано вніс до актового запису про народження відомості про батька дитини – ОСОБА_3 .
Однак, зазначений запис не відповідає дійсним обставинам справи та фактичному походженню дитини, оскільки ОСОБА_3 не є біологічним батьком дитини, не перебував у фактичних сімейних відносинах із матір`ю дитини на момент її зачаття, не проживав з нею однією сім`єю, не вів спільного господарства, не брав участі у вихованні чи утриманні дитини, а їхні шлюбні відносини фактично були припинені задовго до народження дитини, що підтверджується як рішенням суду про розірвання шлюбу, так і реальними життєвими обставинами.
Натомість біологічним батьком дитини є саме ОСОБА_1 , що підтверджується сукупністю доказів, зокрема фактом спільного проживання з матір`ю дитини у період її зачаття, веденням спільного побуту, визнанням себе батьком дитини, фактичним виконанням батьківських обов`язків, висновком про біологічне батьківство від 09.07.2026, висновком спеціаліста від 07.07.2026.
Отже, існує не відповідність між формальним записом про батьківство, здійсненим на підставі презумпції походження дитини від подружжя, та фактичними обставинами, що свідчать про інше біологічне походження дитини. 
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно ст.7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.
Згідно вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.
Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: "щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи".
Згідно ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ "Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні" затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Пунктом 2.13.1. "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Як висловився Європейський суд з прав людини в рішенні "М.Т. проти України" (заява №950/17) від 19.03.2019 року, біологічного батька не можна повністю виключати з життя дитини, якщо не існують відповідні підстави це зробити, які стосуються найкращих інтересів дитини.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини – задовольнити повністю.
Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 , батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Україна, Закарпатська область, Ужгородський район, місто Ужгород, матір`ю якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 10 березня 2026 року зроблений відповідний актовий запис № 204.
Внести зміни до актового запису про народження № 204 від 10 березня 2026 року про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Україна, Закарпатська область, Ужгородський район, місто Ужгород, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » та по батькові дитини з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », попередні відомості про батька дитини ОСОБА_3 – виключити, а у графі батька дитини записати « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце реєстрації - АДРЕСА_1 ».
Рішення суду може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:
Позивач: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця перебування: АДРЕСА_3 .
Відповідачі:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця перебування: АДРЕСА_3 , інші засоби зв`язку – відсутні.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , інші засоби зв`язку – відсутні.
Третя особа: 
Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, код ЄДРПОУ 25999022, адреса місцезнаходження: 88000, м.Ужгород, вул.Небесної Сотні, 5, ел. пошта uzhgorod.vdracs.zk@ifminjust.gov.ua. 

Повний текст рішення суду складено 07.08.2026 року

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області        М.М.Хамник