Справа № 725/10658/25 
Номер провадження 2-а/725/149/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2026 Чернівецький районний суд міста Чернівців в складі:
головуючого судді Стоцька Л. А. 
при секретарі Крупко Т. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник Бошелюк Юлія, до Чернівецької митниці, про скасування постанови,- 
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом.
В обґрунтування позову зазначив, що постановою Чернівецької митниці у справі про порушення митних правил № 0585/UA408000/2025 від 05.11.2025 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30% відсотків вартості товарів (1 980 428,60 грн.), що переміщуються через митний кордон України громадянами, а саме 594 128, 58 грн. Вважає її протиправною та підлягає скасуванню у зв`язку з її незаконністю та відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил, “в зону митного контролю автомобілем марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 519”, реєстраційний номер “ НОМЕР_1 ”, по смузі руху позначеної символами “зелений коридор”, в`їхав громадянин України ОСОБА_2 , який прямував з Румунії до України в приватних справах. В даному транспортному засобі в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_1 .
Громадяни України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для проходження митного контролю самостійно обрали смугу руху позначену символами “зелений коридор”...
Під час виконання завдань, сформованих на підставі системи управління ризиками, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 320 МК України … проведено митний огляд автомобіля марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 519”, реєстраційний номер “ НОМЕР_1 ”, в результаті якого у вантажному відсіку зазначеного транспортного засобу виявлено, без ознак приховування товар…”
Проте, такий висновок митниці є хибним, адже форму руху по смузі “зелений коридор” або “червоний коридор” обирає водій транспортного засобу, а не пасажир.
Суб`єктом декларування в даному випадку є водій транспортного засобу.
При цьому, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.
А як вже вище зазначалось, згідно змісту оскаржуваної постанови, спірний товар не приховувався.
За таких обставин, в протоколі про порушення митних правил, складеному щодо ОСОБА_1 , не доведено умислу на порушення митних правил та не розкрито об`єктивної сторони правопорушення за ч. 2 ст. 471 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
При цьому, навіть якщо стверджувати про те, що ОСОБА_1 є перевізником спірного товару, який повинен бути переданий для доставки іншим особам, як це зазначено в постанові, то слід зазначити, що згідно з ч.2 ст.460 МК України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів (що в даному випадку не встановлено), а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).
Отже, притягнення ОСОБА_1 як перевізника до відповідальності є безпідставним та суперечить положенням ч.2 ст.460 МК України.
Крім того, як вбачається із оскаржуваної постанови, загальна ринкова вартість товару тимчасово вилученого протоколом про порушення митних правил від 23.09.2025 року № 0585/UA408000/2025 у розмірі 1 980 428,60 грн. встановлена на підставі висновку СЛЕД Держмитслужби від 29.10.2025 № 1420003900-0024.
В той же час, згідно протоколу про порушення митних правил № 0585/UA408000/2025 від 23.09.2025 року - загальна вартість спірного товару складає суму у розмірі 977 500, 00 грн., що є значно меншою, ніж визначена експертом СЛЕД Держмитслужби у висновку від 29.10.2025 № 1420003900-0024.
При цьому, як зазначалось у позові, згідно відкритих відомостей з ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз.
Згідно відзиву, представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Зазначила, що позивач правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, постанова про притягнення до відповідальності є законною та обґрунтованою.
У судове засідання представник позивача не з`явився. Від нього до суду надійшла заява, у якій просив розглядати справу за його відсутності.
Суд, дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що постановою Чернівецької митниці у справі про порушення митних правил № 0585/UA408000/2025 від 05.11.2025 року ОСОБА_1 ,) визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30% відсотків вартості товарів (1 980 428,60 грн.), що переміщуються через митний кордон України громадянами, а саме 594 128, 58 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 471 МК України, відповідальність настає за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами.
Згідно примітки до ст. 471 МК України недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил, “в зону митного контролю автомобілем марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 519”, реєстраційний номер “ НОМЕР_1 ”, по смузі руху позначеної символами “зелений коридор”, в`їхав громадянин України ОСОБА_2 , який прямував з Румунії до України в приватних справах. В даному транспортному засобі в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_1 .
Громадяни України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для проходження митного контролю самостійно обрали смугу руху позначену символами “зелений коридор”...
Під час виконання завдань, сформованих на підставі системи управління ризиками, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 320 МК України … проведено митний огляд автомобіля марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 519”, реєстраційний номер “ НОМЕР_1 ”, в результаті якого у вантажному відсіку зазначеного транспортного засобу виявлено, без ознак приховування товар…”
Суб`єктом декларування в даному випадку є водій транспортного засобу.
При цьому, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.
А як вже вище зазначалось, згідно змісту оскаржуваної постанови, спірний товар не приховувався.
При цьому, митна декларація для письмового декларування товару особі, яку визнано винною оскаржуваною постановою, співробітниками митниці не надавалась, що свідчить про відсутність складу правопорушення, що передбачене ст. 472 МК України (такого висновку в аналогічних правовідносинах доходять Першотравневий районний суд м. Чернівці у справі № 725/6783/19 в постанові від 24.12.2019 року, яка залишена в силі постановою Чернівецького апеляційного суду від 27.01.2020 року, Волинський апеляційний суд у постанові від 08.08.2019 року у справі № 163/1030/19, Чернівецький апеляційний суд у постанові від 12.10.2020 року у справі № 725/3626/20).
За таких обставин, в протоколі про порушення митних правил, складеному щодо ОСОБА_1 , не доведено умислу на порушення митних правил та не розкрито об`єктивної сторони правопорушення за ч. 2 ст. 471 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України
При цьому, навіть якщо стверджувати про те, що ОСОБА_1 є перевізником спірного товару, який повинен бути переданий для доставки іншим особам, як це зазначено в постанові, то слід зазначити, що згідно з ч.2 ст.460 МК України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів (що в даному випадку не встановлено), а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).
Як вбачається із оскаржуваної постанови, загальна ринкова вартість товару тимчасово вилученого протоколом про порушення митних правил від 23.09.2025 року № 0585/UA408000/2025 у розмірі 1 980 428,60 грн. встановлена на підставі висновку СЛЕД Держмитслужби від 29.10.2025 № 1420003900-0024.
В той же час, згідно протоколу про порушення митних правил № 0585/UA408000/2025 від 23.09.2025 року - загальна вартість спірного товару складає суму у розмірі 977 500, 00 грн., що є значно меншою, ніж визначена експертом СЛЕД Держмитслужби у висновку від 29.10.2025 № 1420003900-0024.
При цьому, як зазначалось у позові, згідно відкритих відомостей з ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз.
Крім того, експерт СЛЕД Держмитслужби не попереджався про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.
А відповідно до рішення Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року №522/1029/18, висновок експерта не може бути належним і допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, і що такий висновок підготовлено для подання до суду.
Так, згідно ч. 3 ст. 338 МК України за письмовим рішенням керівника митного органу або його заступника огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може також проводитися, якщо:
1) митна декларація не подана декларантом протягом строку, встановленого статтею 263 цього Кодексу, за наявності достатніх підстав вважати, що ці товари переміщуються через митний кордон України з порушенням норм цього Кодексу та інших законів з питань митної справи;
2) товари виявлено (знайдено) під час здійснення митного контролю в зонах митного контролю та/або транспортних засобах, що перетинають митний кордон України, і їх власник невідомий;
3) декларантом не виконуються обов`язки, встановлені статтею 266 цього Кодексу.
Відповідно до Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 12.12.2012 року № 1316, огляд проводиться виключно посадовими особами митних органів, у посадових інструкціях яких визначені відповідні права та обов`язки.
Якщо за результатами застосування системи управління ризиками виникла необхідність огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, посадова особа митного органу, яка виявила таку необхідність, особисто інформує керівника підрозділу митного оформлення або особу, яка виконує його обов`язки, для прийняття рішення про проведення огляду не пізніше 10 хвилин з моменту виявлення необхідності проведення огляду.
При цьому в автоматизованій системі митного оформлення (далі - АСМО) проставляється відмітка про час виявлення необхідності проведення огляду, яка свідчить про інформування керівника підрозділу митного оформлення або особи, яка виконує його обов`язки, з метою прийняття рішення про проведення огляду.
Рішення про проведення огляду у випадках, визначених частиною третьою статті 338 Митного кодексу України, приймає керівник митного органу або особа, яка виконує його обов`язки, в зоні діяльності якого знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення.
Рішення про проведення огляду оформляється шляхом:
- проставлення в АСМО керівником підрозділу митного оформлення або особою, яка виконує його обов`язки, відмітки щодо проведення огляду (має бути вказано обсяг огляду, а також необхідні для його проведення технічні засоби митного контролю у разі, якщо ці відомості не визначені за результатами застосування системи управління ризиками);
- надання посадовій особі митного органу доручення про проведення огляду (далі - доручення) шляхом проставляння відміток в АСМО.
Крім цього, частиною 5 ст. 338 МК України передбачено, що крім випадків, зазначених у частинах другій - четвертій цієї статті, огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України.
Відтак, огляд (переогляд) здійснюється після прийняття відповідальною особою митного органу рішення про його проведення за наявності виключних підстав, перелік яких закріплено у Митному Кодексі України та Вичерпному переліку підстав, затвердженому постановою КМУ від 23.12.2012 р. № 467 та відповідно до вимог Порядку № 1316.
Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається наявність будь-яких документів, які б фіксували законний факт проведення працівниками митниці огляду, а саме відсутні:
- вмотивоване рішення посадової особи митного органу про проведення огляду транспортного засобу;
- доручення посадовій особі на проведення огляду транспортного засобу;
- документи, які підтверджують спрацювання системи управління ризиками для необхідності проведення огляду транспортного засобу.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.
Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У частині 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 5 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.
Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється Митним кодексом України.
У частині 2 статті 471 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність занедекларування товарів (крім зазначених участинах першійта/аботретійцієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами. Санкція даної статті передбачає накладення на правопорушника стягнення у виді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.
Відповідно до норм ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дiй) точних вiдомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також вiдомостей, необхiдних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
У нормах ч. 8 ст. 264 МК України визначено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
У рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".
У статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС).
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова Чернівецької митниці у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 471 МК України, підлягає скасуванню.
Керуючись ч. 3 ст.243, ст. 286 КАС України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Чернівецької митниці в справі про порушення митних правил № 0585/UA408000/2025 від 05.11.2025 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30% відсотків вартості товарів, а саме 594 128, 58 грн.
Стягнути з Чернівецької митниці на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень. 
Рішення може бути оскаржено, шляхом подання апеляційна скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців     Стоцька Л. А.