Справа №504/1778/18
Провадження №2/504/90/26

Доброславський районний суд Одеської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12.03.2026	с-ще Доброслав	

Доброславський районний судОдеської області у складі:
Головуючого судді -Барвенко В.К.,
секретаря- Ориник М.В., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, сщ. Доброслав, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 проти Державного реєстратора КП "Агенція державної реєстрації" Сосніної Ганни Валеріївни, ОСОБА_2 , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, припинення права власності, визнання недійсним заповіту від 07.09.2017 року, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -
ВСТАНОВИВ:
У травні 2018 року позивачка звернувся до суду з позовом з остаточними вимогами про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, припинення права власності, визнання недійсним заповіту від 07.09.2017 року, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. 
Позиції сторін:
Позивачка просила задовольнити позовні вимоги обгрунтовуючи свою вимогу тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_3 , з яким позивачка проживала без оформлення шлюбу останні три роки, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , видане (повторно) Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 27 березня 2018 року, про що 23 листопада 2017 року складено відповідний актовий запис за N? 1017.
Спадкодавець ОСОБА_3 , перебуваючи у стані повної цивільної дієздатності на випадок своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 надав - ОСОБА_1 своє особисте розпорядження - заповіт на все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та на майно, на яке по закону він має право.
Заповіт ОСОБА_3 посвідчено 10 квітня 2017 року державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Толстих Наталією Миколаївною за реєстровим N? 1-184.
03 квітня 2018 року заяву позивачки про прийняття спадщини на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_3 , посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фьодоровим Євгеном Анатолійовичем, реєстровий номер 557. 
На день смерті спадкодавця ОСОБА_3 залишилось майно: садовий будинок N? НОМЕР_2 а літера «Б», як об?єкт житлової нерухомості (згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 119616675 дата формування 04 квітня 2018 року), загальною площею 199,4 квадратних метрів, житловою площею 31,2 квадратних метрів, складові частини об?єкта: гараж літера «В», вимощення 111, огорожа N? 4, земельну ділянку для індивідуального садівництва кадастровий номер земельної ділянки 5122783200:02:001:2781, реєстраційний номер земельної ділянки 1288153551227, площею 0.057 га, що розташовані по АДРЕСА_1 , на території Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області.
Враховуючи наведене позивачка вважає, що має право на спадкування зазначеного майна за вказаним заповітом який є дійсним і правомірним, посвідченим 10 квітня 2017 року державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Толстих Наталією Миколаївною за реєстровим N? 1-184, а відповідно позовні вимоги законними та обгрунтованними. 
Позиція відповідача:
ОСОБА_2 надала до суду відзив, в якому зазначила, що 07 вересня 2017 року, ОСОБА_3 склав новий заповіт на все майно на її ім`я. 
Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав ОСОБА_2 є власником зазначеного майна. 
Зазначене майно ОСОБА_2 набула право власності на підставі свідоцтва права на спадщину за заповітом від 25.06.2018 року. 
Зазначене свідоцтво видане на підставі заповіту від 07.09.2017 року ОСОБА_3 на ОСОБА_2 . 
Листом приватного нотаріуса Білоконь О.М. від 05.05.2018 року, № 159/02-14 повідомлено про наявність заповіту складеного пізніше не на користь ОСОБА_1 , а тому відмовлено в оформленні спадщини. 
З урахуванням наведеного ОСОБА_2 вважає, що позовні вимоги не засновані на вимогах закону, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. 
Державний реєстратор КП "Агенція державної реєстрації" Сосніна Ганна Валеріївна, Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області свою позиції не висловили. 
Встановлені судом фактичні обставини:
Судом встановлено, що згдіно свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис за N? 1017.
За життя спадкодавець ОСОБА_3 посвідчив 10 квітня 2017 року заповіт на ОСОБА_1 на все своє майно. 
07 вересня 2017 року від 07.09.2017 року ОСОБА_3 посвідчив заповіт на ОСОБА_2 на все своє майно.
Оцінка суду та релевантні джерела права:
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, які регулюються нормами ЦК України.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. 
Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. 
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. 
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.ст. 1216 ч.1, 1217, 1220 ч.1, 1221 ч.1, 1222 ч.1, 1223 ч.ч.1-3 ЦК України).
Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. 
Право на заповіт здійснюється особисто (стаття 1234 ЦК України).
Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем (абзац 1 частини другої статті 1247 ЦК України).
За приписами частини першої, другої та четвертої статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.
За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.
Пунктом 5 Постанови пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі недійсності нового заповіту чинність попереднього відновлюється лише у випадках, передбачених статтями 225, 231 ЦК України.
При цьому заінтересованою особою слід визнавати особу, яка набуває право на спадкування за законом або за заповітом після смерті спадкодавця.
В контексті завдань цивільного судочинства (статті 2 ЦПК України) звернення до суду є способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. 
Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. 
Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.
Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача, а також повинна мати об`єктивну основу. 
Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому.
Частина перша статті 1222 ЦК України визначає загальне поняття спадкоємців, зокрема, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. 
Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Як було встановлено судом та підтверджено документально ззаповіт ОСОБА_3 від 07 вересня 2017 року на ОСОБА_2 , складено пізніше ніж заповіт на ОСОБА_1 від 10 квітня 2017 року, а відповідно скасовує попередній заповіт в повному обсязі. 
Таким чином, доводи позивачки про те, що ОСОБА_3 під час свого життя 10.04.2017 року залишив заповіт на її ім`я є безпідставними та документально спростовані під час розгляду справи.
Будь-яких достовірних доказів, які б вказували на те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом та/або за законом з її боку суду надано не було.
Отже, позивачка не зазнала жодного втручання в свої права або порушення охоронюваних законом інтересів. 
Само по собі звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не свідчить, що вона набула статусу спадкоємця, оскільки повинні мати місце підстави для закликання до спадкування.
Встановлення відсутності матеріально-правової заінтересованості позивача є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову та не вимагає додаткового дослідження та надання оцінки доводам та аргументам, висловлених, як позивачкою у позовній заяві. 
При цьому відсутність матеріально-правової заінтересованості позивачки є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності правочинів, вчинених спадкодавцем ОСОБА_3 під час свого життя.
Враховуючи наведене, похідні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, припинення права власності, визнання недійсним заповіту від 07.09.2017 року, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом не підлягають задоволенню. 
За таких обставин, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є безпідставні, не доведені та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати:
В силу статті 141 ЦПК України відмова у задоволенні позовних вимог виключає можливість стягнення з відповідача судового збору. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,76,141,158,259,263-265,268,279 ЦПК України, -суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного реєстратора КП "Агенція державної реєстрації" Сосніної Ганни Валеріївни, ОСОБА_2 , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, припинення права власності, визнання недійсним заповіту від 07.09.2017 року, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - залишити без задоволення у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Суддя 	В. К. Барвенко