ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2026 року | справа № 380/16086/25

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Андрусів У.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНІ-АГРО-ТЕХ» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «МІНІ-АГРО-ТЕХ» (далі – позивач, ТОВ «МІНІ-АГРО-ТЕХ») пред`явило позов до Львівської митниці (далі – відповідач), у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 13.06.2025 №UA209000/2025/700068/2 та визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.06.2025 №UA209180/2025/000773.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час митного оформлення ввезеного на митну територію України товару – автомобіля легкового, що був у використанні, марки BMW, моделі Alpina Roadster S, номер кузова НОМЕР_1 , 2005 року виготовлення – визначив його митну вартість за основним методом, за ціною договору (контракту), та надав митному органу разом з митною декларацією всі документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі – МК України). Наголошує, що поставка товару здійснювалася на умовах FOB Йокогама, за яких продавець несе всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження, а отже вартість доставки товару в порт Йокогама та вартість навантажувальних робіт у цьому порту включені у ціну товару й окремо не сплачувалися. Вказує, що заявлені транспортні витрати в сумі 1445,00 євро складаються з вартості морського перевезення за маршрутом Йокогама – Клайпеда в сумі 885,00 євро згідно з рахунком-фактурою від 23.05.2025 №TTG Nr.L2025-1768 та вартості автомобільного перевезення в сумі 26500,00 грн згідно з рахунком на оплату від 29.05.2025 №29/05-4, що за курсом Національного банку України на дату виставлення рахунка становить 562,92 євро, а тому жодних розбіжностей у документах немає. Зазначає, що коносамент не належить до переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, а витребувані відповідачем відомості про наповненість контейнера не впливають на вартість перевезення конкретного транспортного засобу, визначену рахунком перевізника. Стверджує, що відповідач змінив митну вартість лише самого товару, залишивши значення транспортних витрат практично без змін, попри те, що підставою для коригування вказав саме ненадання документів про транспортні витрати. Крім того, вважає, що використане відповідачем джерело інформації – оголошення про продаж транспортного засобу в мережі Інтернет – не підлягає застосуванню, оскільки інформація про ціну є змінною, а станом на 06.09.2025 за наведеним у рішенні посиланням сторінка взагалі не містить відомостей про ціну транспортного засобу. Наголошує, що ввезений товар є автомобілем, який був у використанні, має певний пробіг і специфічний технічний стан, що об`єктивно впливає на його вартість та потребує зазначення в рішенні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування. Просить задовольнити позов повністю.
Ухвалою судді від 11.08.2025 позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу десятиденного строку для усунення недоліків.
На виконання вимог цієї ухвали 21.08.2025 до суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано переклад українською мовою документів, долучених до позовної заяви.
Ухвалою судді від 01.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
03.09.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву. Свою позицію відповідач мотивував тим, що обов`язок доведення ціни товару лежить на декларанті, і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, у тому числі обрано метод визначення митної вартості товару. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Зазначив, що в рахунку-фактурі від 03.03.2025 №IN-Y030325A не виокремлено вартість товару та вартість його доставки, а тому відсутні відомості щодо вартості доставки та навантажувально-розвантажувальних робіт у порту Йокогама; що заявлені декларантом транспортні витрати в сумі 1445,00 євро не збігаються із сумою, обчисленою митним органом на підставі рахунка від 29.05.2025 №29/05-4 та рахунка-фактури від 23.05.2025 №TTG Nr.L2025-1768, яка становить 1446,43 євро; що не встановлено, за які саме послуги та за яким маршрутом здійснювалося перевезення виконавцем ФОП ОСОБА_1 ; що до митного контролю не надано відомостей про вартість навантажувально-розвантажувальних робіт у портах завантаження і розвантаження та не надано коносамента, що унеможливлює встановлення кількості транспортних засобів у контейнері та вартості доставки до порту призначення. З огляду на викладене відповідач вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови є правомірними і підстав для їх скасування немає, а тому просить відмовити у задоволенні позову повністю.
Ухвалою суду від 08.09.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.
08.09.2025 представник позивача подав відповідь на відзив, у якій викладено пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «МІНІ-АГРО-ТЕХ», код ЄДРПОУ 41912349, зареєстроване як юридична особа, місцезнаходження: вул.Велика Кільцева, буд.5, село Петропавлівська Борщагівка, Бучанський район, Київська область, 08130.
09.12.2024 між компанією NAKATOMI TRADING CO., LTD (654-0152 Japan, Kobe, Suma-ku, Higashi Ochiai 3-38-11, Японія), як продавцем, та ТОВ «МІНІ-АГРО-ТЕХ», як покупцем, укладено контракт №NAK09122024UA, за умовами п.1.1 якого продавець продає, а покупець купує вживані транспортні засоби та супутні товари у кількості, асортименті та за цінами, зазначеними у Додатках, які взаємно погоджені сторонами і підписані протягом терміну дії цього Контракту та є його невід`ємною частиною.
Згідно з п.1.2 контракту додаток має містити відомості про товари: найменування моделі, рік випуску, країну походження, кількість, ціну, валюту платежу (долар США), загальну суму, умови платежу. Пунктом 1.3 контракту загальну суму контракту визначено в розмірі 1000000,00 доларів США.
Відповідно до п.2.1 контракту товар постачається окремими партіями, кількість і розмір партій не обмежений, кожна партія товару відповідає інвойсу. Згідно з п.2.3 контракту постачання товару здійснюється на умовах, зазначених у Додатку, згідно з правилами INCOTERMS 2010. Пунктом 2.4 контракту датою постачання визначено дату реєстрації коносаменту.
Відповідно до п.3.1, 3.2 контракту умови оплати зазначаються у Додатках до контракту, а оплата за товар здійснюється банківським переказом на рахунок продавця у доларах США.
Додатком №3 від 24.02.2025 до контракту №NAK09122024UA від 09.12.2024 сторони погодили кількість, найменування та ціну товару на умовах FOB Йокогама, Японія, згідно з такою специфікацією: вживаний транспортний засіб BMW Alpina Roadster S, номер кузова НОМЕР_1 , країна походження – Німеччина, 2005 рік випуску, кількість – 1 одиниця, ціна – 21800,00 доларів США, всього – 21800,00 доларів США. Відправником вантажу визначено NAKATOMI TRADING CO., LTD, портом призначення – Клайпеда, Литва, умовою оплати – 100% передоплата шляхом банківського переказу на рахунок продавця впродовж 6 місяців з моменту відвантаження, строком відвантаження – 3 тижні з моменту підписання додатка.
02.12.2024 Генеральним директором окружного транспортного бюро в м.Кобе (Японія) видано експортний сертифікат (Export Certificate) №05983, серійний номер 3631023294137396, у якому зазначено: реєстраційний номер транспортного засобу – Кобе 329 RO 3739; дата реєстрації – 02.12.2024; дата першої реєстрації – грудень 2005 року; серійний номер виробника – WAPRS34005PE50342; торгова марка виробника – BMW Alpina; модель транспортного засобу – ABA-PE52; модель двигуна – E52; ім`я власника – Nakatomi Trading Co., Ltd; тип кузову – з навісом; кількість сидячих місць – 2; вага – 1410 кг; вага брутто – 1520 кг; ємність двигуна – 3,34 л; класифікація пального – бензин; запланована дата експорту – 20.05.2025; пробіг – 82500 км (05 квітня 2023 року); пробіг – 73500 км (05 квітня 2021 року).
Згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) від 03.03.2025 №IN-Y030325A покупець придбав у продавця товар – Used vehicle BMW Alpina Roadster S, VIN № НОМЕР_1 , рік виготовлення – 2005, країна походження – Німеччина, кількість – 1, ціна за одиницю – 21800,00 доларів США, всього – 21800,00 доларів США, загальна вага брутто – 1410 кг, загальна вага нетто – 1410 кг. У цьому ж інвойсі зазначено: порт завантаження – Йокогама, Японія; порт призначення – Клайпеда, Литва; місце призначення – село Бузова, Україна; умови поставки – FOB Yokohama.
21.05.2025 позивач здійснив оплату на користь продавця в сумі 21800,00 доларів США, що підтверджується банківським платіжним документом (SWIFT Reference Number 250521/001638074), у якому призначенням платежу вказано: «Prepayment for BMW Alpina Roadster S Vin. WAPRS34005PE50342 to CONTR. No.NAK09122024UA dd 09.12.2024».
Відповідно до рахунка-фактури UAB «Transtrade group» серії TTG №L2025-1768 від 23.05.2025, виставленого ТОВ «МІНІ-АГРО-ТЕХ» за договором №TT10-12-2024 від 10.12.2024, вартість послуги, описаної як « 2005 BMW Alpina Roadster S WAPRS34005PE50342 Freight YOKOHAMA – KLAIPEDA», становить 885,00 євро, всього до сплати – 885,00 євро.
Згідно з рахунком на оплату від 29.05.2025 №29/05-4, виставленим ФОП ОСОБА_1 покупцю ТОВ «МІНІ-АГРО-ТЕХ», вартість послуг з організації перевезення автомобіля BMW Alpina VIN НОМЕР_1 становить 26500,00 грн.
05.06.2025 о 16 год 25 хв декларант позивача – ТОВ «БАЄР КАР» – з метою митного оформлення товару подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №25UA209180041315U6, за якою до митного оформлення заявлено імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у гр.31 митної декларації: «Автомобіль легковий, призначений для перевезення людей, що був у використанні: марка BMW, модель Alpina Roadster S, номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення – 2005, модельний рік виготовлення – 2005, номер (маркування) двигуна – н/в, тип двигуна – бензиновий, робочий об`єм циліндрів двигуна – 3346 куб.см», код товару згідно з УКТЗЕД – 8703249030, торговельна марка – BMW, країна походження – DE (Німеччина), маса брутто – 1410 кг, маса нетто – 1410 кг, кількість – 1.
Умови поставки – FOB JP Йокогама (гр.20 митної декларації).
Митну вартість товару визначено за ціною договору (основним методом). Загальну суму за рахунком (фактурну вартість товару) заявлено в розмірі 21800,00 доларів США, що за курсом 41,4829 становить 904327,22 грн; заявленими декларантом складовими митної вартості, що нараховуються до ціни договору, є витрати на транспортування в сумі 1445,00 євро, що за курсом 47,20 становить 68205,87 грн; загальна митна вартість товару становить 972533,10 грн (гр.12, 16, 17 митної декларації).
На підтвердження заявленої митної вартості товару позивач надав митному органу разом з митною декларацією №25UA209180041315U6 документи, зазначені у гр.44 цієї декларації та в картці відмови, а саме: рахунок-фактуру (інвойс) №IN-Y030325A від 03.03.2025; декларацію про походження товару №IN-Y030325A від 03.03.2025; загальну декларацію прибуття №25UA141000596152Z1 від 01.06.2025; експортний сертифікат (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) №3631023294137396 від 20.05.2025; калькуляцію транспортних витрат (рахунок-фактуру) №TTG Nr.L2025-1768 від 23.05.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару, №29/05-4 від 29.05.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №NAK09122024UA від 09.12.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №3 від 24.02.2025; договір про надання послуг митного брокера б/н від 19.04.2025; банківський платіжний документ (SWIFT) №250521/001638074 від 21.05.2025; фото від 05.06.2025.
Згідно з актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 05.06.2025 за митною декларацією №25UA209180041315U6 за результатами огляду встановлено, що кількість, вага, найменування та інші ідентифікаційні ознаки товару відповідають даним, зазначеним у митній декларації; невідповідностей не виявлено.
05.06.2025 о 16 год 29 хв митний орган скерував декларанту електронне повідомлення, у якому просив надати оригінали документів, зазначених у митній декларації, або засвідчені в установленому порядку їх копії, а також зазначив, що відповідно до ч.2 ст.53 МК України необхідне подання документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: рахунка-фактури (інвойса) або рахунка-проформи (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено – банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; за наявності – інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування – страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями; копії митної декларації країни відправлення. Декларанта повідомлено, що він або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
У відповідь на вказане повідомлення декларант ТОВ «БАЄР КАР» подав митному органу заяву, у якій зазначив, що на вимогу митного органу надано повний пакет документів, страхування товару не проводилось, додаткових документів немає, та просив прийняти рішення без урахування 10-денного терміну. Копію цієї заяви долучено до матеріалів справи самим відповідачем як додаток до відзиву.
13.06.2025 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/700068/2, яким митну вартість товару визначено за резервним методом (метод 2ґ) на рівні 55208,00 доларів США за одиницю.
У гр.33 вказаного рішення зазначено таке: «Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі – МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: – подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; – надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності: в рахунку фактурі від 03.03.2025 №IN-Y030325A зазначено, що товар постачається на умовах FOB Yokohama, а відтак, доставка та завантаження товару оплачено продавцем на борт судна в зазначеному порту (Yokohama). Але, відповідно до вказаної фактури в митного органу відсутні відомості щодо вартості доставки та навантажувально-розвантажувальних робіт в зазначений порт (не виокремлена вартість товару та вартість його доставки), тому наявні підстави вважати, що до заявленої митної вартості не включені всі складові числові значення. Разом з тим, відповідно до поданої митної декларації від 05.06.2025 №UA209180/2025/41315, декларантом заявлено транспортні витрати в сумі 1445,00 євро, але згідно зразку платіжного доручення від 29.05.2025 №29/05-4, вартість послуг з організації перевезення задекларованого автомобіля становить 26500.00 грн., що відповідно до курсу валют (47,2013грн/1євро) на дату подання митної декларації становить 516,43 євро, та фактури на перевезення товару з порту Японії до порту Литви від 23.05.2025 №TTG Nr/L2025-1768 на суму 885.00 євро, сумарна вартість заявлених витрат на транспортування відрізняється від задекларованої та становить іншу суму – 1446,43 євро. Також, відповідно до зразку платіжного доручення від 29.05.2025 №29/05-4 ТОВ «МІНІ-АГРО-ТЕХ» резервує кошти на оплату постачальнику ФОП ОСОБА_1 послуг з організації перевезення задекларованого автомобіля. Але митним органом не встановлено за які послуги та за яким маршрутом здійснювалося перевезення. Отже відсутні відомості щодо всіх складових числових значень митної вартості. Разом з тим, відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р «Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури, але до митного контролю жодного із перерахованих документів митниці не надано. Разом з тим, відповідно до ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю при неподанні декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 Митного Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Але жодних документів та відомостей, що підтверджують усі складові транспортні витрати митному органу не надано. Також, до митного контролю не надано жодних відомостей, що підтверджують вартість навантажувально-розвантажувальних робіт в портах завантаження та розвантаження. Також, митному органу не надано відомостей, яким способом здійснювалося перевезення водним транспортом: відсутній коносамент, що в свою чергу унеможливлює встановити кількість транспортних засобів в контейнері, а відтак і вартість доставки до порту призначення, так як в даному випадку наповненість товаром контейнера впливає на його вартість доставки. Зазначене свідчить про відсутність всіх числових складових значень митної вартості товару, що може призвести до неповного оподаткування митними платежами.
Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність всіх належних відомостей в документах, що підтверджують всі складові числові значення митної вартості. Тому, враховуючи зазначене, відповідно до ст.53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На що декларантом не надано жодних відомостей, що пояснюють чи спростовують зазначені розбіжності.
Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України.
Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст.64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувало посилання на продаж цього транспортного засобу в країні експортера (скрін оголошення додається), де вартість товару становить 53608.00 USD за шт. до якої додається вартість транспортування за подібним маршрутом перевезення легкового транспортного засобу, яка визнана митним органом та становить 1600.00 доларів США відповідно до митної декларації від 12.12.2025 №209180/2024/071514. Відповідно до зазначеного митна вартість визнана митним органом та становить 55208.00 доларів США. Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось».
13.06.2025 Львівською митницею оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209180/2025/000773, у якій причиною відмови вказано неможливість завершення митного оформлення з причини необхідності внесення змін у гр.12, 45 митної декларації (у зв`язку із коригуванням митної вартості товару №1 після прийняття рішення про коригування митної вартості товару UA209000/2025/700068/2), а також зазначено, що декларантом порушено умови декларування, передбачені п.1, п.8 ст.257 МК України та наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» від 30.05.2012 №651, невірно розраховано митну вартість, неправильно заповнена графа 12, 45 ВМД, ст.54 п.6 п.п.1 МК України.
Не погодившись із вказаними рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.
Суд зазначає, що у прохальній частині позовної заяви номер оскаржуваного рішення відтворено як «UA20900/2025/700068/2», тоді як за змістом самого рішення від 13.06.2025 та картки відмови від 13.06.2025 №UA209180/2025/000773 його номер – «UA209000/2025/700068/2». Наведене є опискою, яка не перешкоджає ідентифікації оскаржуваного індивідуального акта, а тому суд вирішує спір щодо рішення про коригування митної вартості товарів від 13.06.2025 №UA209000/2025/700068/2.
Змістом спірних правовідносин є правомірність рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 13.06.2025 №UA209000/2025/700068/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.06.2025 №UA209180/2025/000773.
Надаючи правову оцінку цим правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд застосовує такі норми чинного законодавства та робить висновки по суті спору.
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відносини, з приводу яких виник даний спір, регулюються Митним кодексом України.
Відповідно до положень п.п.23, 24 ч.1 ст.4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно зі ст.49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Відповідно до ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Згідно з ч.1, 2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 МК України).
З аналізу наведених норм вбачається, що положення ст.53 МК України містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положеннями ст.318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Згідно зі ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною 5 ст.54 МК України передбачено право органу доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (ч.2 ст.55 МК України).
Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (ч.5 ст.55 МК України).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 та 3 ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Згідно з ч.4, 5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним ч.2 ст.53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Не надання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Неподання декларантом документів, зазначених у ч.2-4 ст.53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами.
У цій справі суд встановив, що позивач визначив митну вартість товару за ціною договору, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) від 03.03.2025 №IN-Y030325A на суму 21800,00 доларів США, збільшеній на витрати на транспортування в сумі 1445,00 євро, та на підтвердження заявленої митної вартості надав митному органу разом з митною декларацією №25UA209180041315U6 документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України і зазначені у гр.44 цієї декларації.
Аналіз наданих позивачем документів дає підстави для висновку, що позивач до митного оформлення надав усі обов`язкові документи на підтвердження митної вартості товару, передбачені ч.2 ст.53 МК України, які дають змогу визначити вартість товару за ціною договору. Надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну. Так, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , марка і модель транспортного засобу, рік виготовлення (2005), країна походження (Німеччина), маса (1410 кг) та ціна (21800,00 доларів США), зазначені у додатку №3 від 24.02.2025 до контракту, рахунку-фактурі від 03.03.2025 №IN-Y030325A, банківському платіжному документі (SWIFT) від 21.05.2025, експортному сертифікаті від 02.12.2024 та митній декларації від 05.06.2025, повністю збігаються. Оплата товару здійснена наперед у повному обсязі – 21800,00 доларів США, тобто в розмірі, що дорівнює фактурній вартості товару.
Надаючи правову оцінку підставам, з яких відповідач не визнав заявлену митну вартість, суд керується таким.
Стосовно посилання відповідача на те, що в рахунку-фактурі від 03.03.2025 №IN-Y030325A не виокремлено вартість товару та вартість його доставки і навантажувально-розвантажувальних робіт у порту Йокогама, суд зазначає таке.
Умовами поставки, погодженими сторонами в додатку №3 від 24.02.2025 до контракту та зазначеними в інвойсі і в гр.20 митної декларації, є FOB Йокогама. За офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс» термін FOB (FREE ON BOARD, франко-борт) означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження; продавець зобов`язаний здійснити завантаження товару на борт судна та нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. Ці ж положення відповідач наводить у власному відзиві. Отже, витрати на доставку транспортного засобу до порту Йокогама та на його завантаження на борт судна в цьому порту за умовами поставки покладені на продавця і вже включені у ціну товару 21800,00 доларів США.
Відповідно до ч.10 ст.58 МК України до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додаються витрати (складові митної вартості) лише за умови, що вони не включалися до цієї ціни. Оскільки за умовами FOB відповідні витрати включені у ціну товару, вони не є окремою складовою митної вартості, яка додається до ціни договору, і додаткового виокремлення в інвойсі чи документального підтвердження не потребують.
Таким чином, відсутність в інвойсі окремого зазначення вартості доставки товару в порт відвантаження та вартості навантаження на борт судна не свідчить про невключення цих витрат до митної вартості, а навпаки, є наслідком обраних сторонами умов поставки. Відповідач не зазначив, яка саме складова митної вартості внаслідок цього залишилася непідтвердженою та не піддається обчисленню.
Стосовно посилання відповідача на розбіжність у розмірі транспортних витрат у 1,43 євро (67,50 грн) суд зазначає, що така стосується не ціни товару, а виключно транспортної складової, і за своїм розміром є неспівмірною з наслідками, які відповідач з неї виводить (сума додатково нарахованих митних платежів становить 421758,97 грн).
Стосовно тверджень відповідача про те, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом не надано жодного з документів, передбачених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 «Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення», зокрема рахунка-фактури (акта виконаних робіт) від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг та банківських і платіжних документів, суд зазначає, що такі спростовуються матеріалами справи. У гр.44 митної декларації №25UA209180041315U6 під кодом 3006 зазначено калькуляцію транспортних витрат – рахунок-фактуру №TTG Nr.L2025-1768 від 23.05.2025, а під кодом 3007 – документ, що підтверджує вартість перевезення товару, №29/05-4 від 29.05.2025. Ці ж документи перелічені й у самій картці відмови від 13.06.2025 №UA209180/2025/000773 як такі, за результатами перевірки яких відмовлено в митному оформленні. Обидва документи є рахунками-фактурами виконавців послуг з перевезення, містять реквізити сторін, суму, умови платежу та ідентифікують послугу за номером кузова транспортного засобу.
Що ж до банківських платіжних документів на підтвердження оплати транспортно-експедиційних послуг, то відповідно до ч.4 ст.58 МК України митною вартістю товарів є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Отже, законодавець прямо передбачає можливість визначення митної вартості на підставі ціни, яка підлягає сплаті. Рахунок ФОП ОСОБА_1 від 29.05.2025 №29/05-4 виставлений за шість днів до подання митної декларації, а рахунок UAB «Transtrade group» від 23.05.2025 – за тринадцять днів до неї. Відсутність на момент декларування документів про фактичну оплату цих рахунків не спростовує числових значень транспортної складової, визначених самими рахунками, і не є підставою для коригування митної вартості.
Стосовно посилання відповідача на ненадання відомостей про вартість навантажувально-розвантажувальних робіт у портах завантаження та розвантаження суд зазначає таке.
Згідно з п.6 ч.10 ст.58 МК України до ціни товару додаються витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, і лише за умови, що вони не включалися до ціни. Витрати на навантаження в порту Йокогама, як зазначено вище, за умовами FOB покладені на продавця і включені у ціну товару. Стосовно порту Клайпеда відповідач не встановив і не довів, що такі витрати взагалі понесені окремо від вартості послуг, визначених рахунками №TTG Nr.L2025-1768 та №29/05-4, або що вони не охоплені цими рахунками. Відповідач також не зазначив, у якому саме розмірі такі витрати мали б бути додані до митної вартості.
Стосовно посилання відповідача на відсутність коносамента суд зазначає таке. Коносамент не належить до переліку документів, наведеного у ч.2 ст.53 МК України. Транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (п.6 ч.2 ст.53 МК України), декларантом надані – це рахунок-фактура UAB «Transtrade group» від 23.05.2025 №TTG Nr.L2025-1768, у якому чітко визначено предмет послуги (« 2005 BMW Alpina Roadster S WAPRS34005PE50342 Freight YOKOHAMA – KLAIPEDA») та її вартість (885,00 євро), і рахунок ФОП ОСОБА_1 від 29.05.2025 №29/05-4. Довід відповідача про те, що без коносамента неможливо встановити кількість транспортних засобів у контейнері, а наповненість контейнера впливає на вартість доставки, не має значення для цієї справи, оскільки вартість морського перевезення визначена перевізником не за фрахт контейнера, а за перевезення конкретного транспортного засобу, ідентифікованого за номером кузова, у фіксованому розмірі. Розподіл вартості фрахту між кількома транспортними засобами в цьому випадку вже здійснено перевізником у виставленому рахунку. Відповідач не навів жодних відомостей про те, яким чином відсутність коносамента впливає на числове значення суми 885,00 євро, підтвердженої рахунком.
Стосовно посилання відповідача на те, що ним не встановлено, за які послуги та за яким маршрутом здійснювалося перевезення виконавцем ФОП ОСОБА_1 , суд зазначає таке.
У рахунку від 29.05.2025 №29/05-4 предметом послуги визначено «послуги з організації перевезення автомобіля: BMW Alpina VIN НОМЕР_1 », тобто послугу ідентифіковано за номером кузова оцінюваного транспортного засобу. У сукупності з рахунком-фактурою №TTG Nr.L2025-1768, який охоплює морське перевезення за маршрутом Йокогама – Клайпеда, рахунком-фактурою від 03.03.2025 №IN-Y030325A, у якому портом призначення зазначено Клайпеду (Литва), а місцем призначення – село Бузова (Україна), та загальною декларацією прибуття від 01.06.2025 №25UA141000596152Z1, у якій тип транспорту зазначено як автомобільний, зміст цієї послуги та її маршрут чітко встановлені – наземне перевезення транспортного засобу з порту Клайпеда до місця призначення. Формулювання самого відповідача «митним органом не встановлено» свідчить не про наявність розбіжності в поданих документах, а про те, що митний орган не здійснив зіставлення відомостей, які містяться в наявних у нього документах.
Суд враховує також, що витрати на транспортування після ввезення товару на митну територію України до митної вартості не додаються. Позивач включив до митної вартості всю вартість автомобільного перевезення, а тому відповідні дії декларанта у будь-якому разі не призвели до заниження митної вартості.
Суд звертає увагу і на те, що відповідач у гр.33 оскаржуваного рішення двічі називає рахунок на оплату від 29.05.2025 №29/05-4 «зразком платіжного доручення» та робить на цій підставі висновок, що позивач «резервує кошти» на оплату послуг. Дослідивши цей документ, суд встановив, що він має назву «Рахунок на оплату №29/05-4 від 29 травня 2025 р.», виставлений ФОП ОСОБА_1 покупцю ТОВ «МІНІ-АГРО-ТЕХ» на суму 26500,00 грн, підписаний та скріплений печаткою постачальника, а вміщений у його верхній частині блок «Зразок заповнення платіжного доручення» є лише переліком банківських реквізитів для оплати. Отже, висновок відповідача про «резервування коштів» не ґрунтується на змісті дослідженого документа.
Стосовно аргументів відповідача про те, що декларантом не надано жодних відомостей, які пояснюють чи спростовують зазначені розбіжності, суд зазначає, що у матеріалах справи наявна заява декларанта ТОВ «БАЄР КАР», подана на виконання електронного повідомлення митного органу від 05.06.2025, у якій зазначено, що на вимогу митного органу надано повний пакет документів, страхування товару не проводилось, додаткових документів немає. Отже, декларант надав відповідь на вимогу митного органу, а твердження відповідача про протилежне не відповідає матеріалам справи.
Суд також зазначає, що електронне повідомлення митного органу від 05.06.2025 за своїм змістом відтворює перелік документів, наведений у ч.2 ст.53 МК України, і не містить конкретизації того, які саме відомості викликали сумнів та які саме документи можуть його усунути. Тим часом переважна частина цих документів вже була подана разом з митною декларацією (рахунок-фактура, транспортні документи, банківський платіжний документ), а страхування товару не здійснювалося. За таких обставин формальне посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на проведення консультацій із декларантом без фактичного їх проведення не може бути підтвердженням здійснення таких консультацій. Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 14.06.2022 у справі №809/257/17.
Суд звертає увагу на те, що відповідач в оскаржуваному рішенні не вказував на неправильність проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару, не встановив розбіжностей у числових значеннях ціни товару, його ідентифікаційних ознак чи ваги, не поставив під сумнів автентичність поданих документів. Більше того, згідно з актом про проведення огляду товару від 05.06.2025 невідповідностей між фактичними характеристиками транспортного засобу та даними митної декларації не виявлено.
Стосовно застосування відповідачем резервного методу визначення митної вартості суд зазначає таке.
Як вбачається з гр.33 оскаржуваного рішення, скориговану митну вартість товару в розмірі 55208,00 доларів США відповідач визначив як суму двох величин: 53608,00 доларів США – вартості товару за посиланням на продаж цього транспортного засобу в країні експортера (оголошення в мережі Інтернет) та 1600,00 доларів США – вартості транспортування «за подібним маршрутом перевезення легкового транспортного засобу» відповідно до митної декларації від 12.12.2025 №209180/2024/071514.
Щодо першої величини суд зазначає таке. Відповідно до ч.2 ст.64 МК України митна вартість, визначена за резервним методом, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Роздрукований результат пошуку в системі Google із посиланням на оголошення про продаж автомобіля на вебсайті carfromjapan.com не є раніше визнаною (визначеною) митним органом митною вартістю, а тому не може бути основою для визначення митної вартості за резервним методом.
Крім того, згідно з п.3 ч.3 ст.64 МК України митна вартість імпортних товарів не визначається за резервним методом на підставі ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера. Країною відправлення (експорту) товару є Японія, що зазначено у гр.12 оскаржуваного рішення та підтверджується умовами поставки FOB Йокогама. Використане відповідачем джерело, як він сам зазначив у гр.33 рішення, є «посиланням на продаж цього транспортного засобу в країні експортера», тобто пропозицією продажу на внутрішньому ринку Японії. Отже, відповідач визначив митну вартість на підставі джерела, використання якого імперативно заборонено.
Суд зазначає також, що ціна, зазначена в оголошенні, є ціною пропозиції, а не ціною операції, і не є документально підтвердженою в розумінні ч.21 ст.58 МК України. Наявний у матеріалах справи скріншот не містить відомостей про дату розміщення оголошення, продавця, умови поставки та про те, чи відбувся продаж і за якою ціною. Понад те, наведені в оголошенні характеристики не збігаються з характеристиками оцінюваного товару: в оголошенні зазначено пробіг 94000 км, тоді як за експортним сертифікатом від 02.12.2024 пробіг становить 82500 км (станом на 05.04.2023), та об`єм двигуна 3400 куб.см, тоді як за митною декларацією і експортним сертифікатом робочий об`єм циліндрів двигуна становить 3346 куб.см (3,34 л).
Щодо другої величини суд зауважує, що наявна в матеріалах справи митна декларація №24UA209180071514U5 від 12.12.2024, копію якої відповідач долучив до відзиву, оформлена іншою особою (ТОВ «АВТО ХАНТЕР») та на інший товар: автомобіль легковий BMW, модель M3, номер кузова НОМЕР_2 , 2013 року виготовлення, робочий об`єм циліндрів двигуна 3999 куб.см, маса брутто 1850 кг, на умовах поставки CPT UA Львів. Загальна сума за рахунком за цією декларацією становить 35000,00 доларів США, а митна вартість (гр.12, 45) – 1459293,50 грн, що за курсом 41,6941 дорівнює тим самим 35000,00 доларів США. Тобто за цією декларацією транспортна складова окремо до ціни товару не додавалася, оскільки за умовами поставки CPT витрати на перевезення до названого місця призначення несе продавець і вони включені у ціну товару.
Суд вказує, що оскаржуване рішення не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості. При цьому, ввезений позивачем товар є автомобілем, що був у використанні, має конкретний рік виготовлення, пробіг, комплектацію та технічний стан, які об`єктивно впливають на його вартість, а тому визначення митної вартості такого товару за другорядним методом без порівняння цих характеристик не дає можливості пересвідчитися у правильності обчисленого числового значення.
Отже, обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування, як того вимагає п.4 ч.2 ст.55 МК України, в оскаржуваному рішенні відсутнє.
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.08.2021 у справі №160/4944/19, у якій, вирішуючи спір щодо коригування митної вартості автомобіля, що був у використанні, Верховний Суд зазначив про необхідність надання оцінки джерелам інформації, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості товару за резервним методом, та обґрунтованості числового значення митної вартості, а рішення про коригування має містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу, і докладну інформацію, яка використовувалася при визначенні митної вартості. Аналогічного підходу Верховний Суд дотримується і в постанові від 02.06.2022 у справі №460/2674/20, у якій наголошено, що митна вартість за резервним методом повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях і що просте посилання в рішенні на реквізити митної декларації без детального аналізу відмінностей товарів не свідчить про належне обґрунтування.
Крім того, у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а Верховний Суд зазначив, що при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару за другорядним методом суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною митною декларацією не була відкоригована та що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було скасоване судом. Таких доказів відповідач суду не надав.
Суд зауважує, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого позивачем, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами. Аналогічний підхід до правозастосування при вирішенні близьких за змістом правовідносин застосовано Верховним Судом у постанові від 27.02.2025 у справі №300/784/24, а також у постанові від 11.02.2026 у справі №560/2740/25, згідно з якою наявність інформації про ідентичні товари, розмитнені за іншою вартістю, порівняння з попередніми митними оцінками інших товарів та дані автоматизованої системи управління ризиками мають лише допоміжний характер і не утворюють самостійної підстави для коригування митної вартості.
Як зазначено Верховним Судом у постанові від 20.06.2023 у справі №1.380.2019.006247, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
В контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між їх суб`єктами, суд вважає, що в даному випадку контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в їх сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом – за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав для застосування другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.
Беручи до уваги те, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 13.06.2025 №UA209000/2025/700068/2 є правовим актом індивідуальної дії, суд констатує невідповідність такого рішення критеріям обґрунтованості, чіткості та зрозумілості, а тому таке рішення належить визнати протиправним та скасувати.
Стосовно позовної вимоги про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.06.2025 №UA209180/2025/000773 суд зазначає таке.
Відповідно до ч.12 ст.264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Оскільки картка відмови від 13.06.2025 №UA209180/2025/000773 прийнята виключно на підставі та у зв`язку з рішенням про коригування митної вартості товарів від 13.06.2025 №UA209000/2025/700068/2, що зазначено у самій картці відмови, то визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості зумовлює протиправність і такої картки відмови, а тому вона також підлягає скасуванню.
Будь-яких інших обставин, які б вимагали детальної відповіді або спростування, сторонами у заявах по суті справи не зазначено та з матеріалів справи судом не встановлено.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно з ч.1 ст.90 цього ж Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується таким.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 2 цієї норми регламентовано, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Приписами ч.1 ст.139 КАС України унормовано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач за пред`явлення цього позову сплатив судовий збір у сумі 7483,51 грн згідно з платіжною інструкцією від 31.07.2025 №4419.
За таких умов на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 7483,51 грн.
Керуючись ст.2, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд
у х в а л и в :
1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНІ-АГРО-ТЕХ» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 13.06.2025 №UA209000/2025/700068/2.
3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.06.2025 №UA209180/2025/000773.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНІ-АГРО-ТЕХ» сплачений судовий збір у сумі 7483 (сім тисяч чотириста вісімдесят три) гривні 51 копійка.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «МІНІ-АГРО-ТЕХ» (місцезнаходження: вул.Велика Кільцева, буд.5, село Петропавлівська Борщагівка, Бучанський район, Київська область, 08130; ЄДРПОУ 41912349).
Відповідач – Львівська митниця (місцезнаходження: вул.Костюшка Т., буд.1, м.Львів, 79000; ЄДРПОУ 43971343).

Суддя | Андрусів Уляна Богданівна