КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА[1]
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями захисника Лисака Максима Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2026 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2026 року  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на день розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 29 серпня 2025 року о 22 год. 15 хв., керуючи автомобілем «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту П. Тичини, 11 у м. Києві, не виконав вимогу про зупинку працівників поліції подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, звукового сигналу та в подальшому був зупинений шляхом переслідування на службовому «MitsubishiOutlander» д.н.з. НОМЕР_2 .
Крім того, 29 серпня 2025 року о 22 год 15 хв  ОСОБА_1 , керував автомобілем «RenaultMegane» д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту П. Тичини, 11, м. Київ, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірного покриву, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в кабінеті лікаря нарколога відмовився у встановленому законом порядку, що зафіксовано на бодікамеру працівників поліції № 470428, № 473518.Своїми діями  ОСОБА_1  порушив пункти 2.5, 2.4 ПДР України.
Не погоджуючись із постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2026 року, захисник Лисак М.Ю. в інтересах ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 
Апелянт уважає, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи; матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що на момент зупинки транспортного засобу існували передбачені законом підстави для такої зупинки, а також об`єктивні підстави вважати, що  ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння до початку спілкування з працівниками поліції. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Лисака М.Ю., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, зібрані в адміністративних матеріалах, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга з наведених у ній підстав задоволенню не підлягає.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за № 438157 від 30.08.2025 року, 29 серпня 2025 року о 22 год. 15 хв.  ОСОБА_1 , керував автомобілем «RenaultMegane» д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту П. Тичини, 11, м. Київ, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірного покриву, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в кабінеті лікаря нарколога відмовився у встановленому законом порядку, що зафіксовано на бодікамеру працівників поліції № 470428, № 473518.Своїми діями  ОСОБА_1  порушив пункти 2.5, 2.4 ПДР України.
Крім того, згідно протоколу серії ЕПР за № 1438188 від 30.08.2025 року, від 30.08.2025 року, ОСОБА_1 29 серпня 2025 року о 22 год. 15 хв. керуючи автомобілем «RenaultMegane» д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту П. Тичини, 11, м. Київ, не виконав вимогу про зупинку працівників поліції подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та звукового сигналу та в подальшому був зупинений шляхом переслідування на службовому «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 .
Вказані протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при їх складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.
Обставини, викладені у протоколі, узгоджуються із обставинами, зафіксованими на відеозаписі з бодікамери, з якого вбачається, що  ОСОБА_1  працівниками поліції роз`яснено процесуальні права, наслідки відмови та неодноразово запропоновано пройти огляд у передбаченому законом порядку; однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров'я.
Твердження захисника Лисака М.Ю. про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів того, що на момент зупинки транспортного засобу існували передбачені законом підстави для такої зупинки, є безпідставним, оскільки працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що причиною зупинки стала несправність лівої фари ближнього світла.
Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку, належним чином вмотивувавши своє рішення. 

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Також апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення. 
Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу з доповненнями захисника Лисака Максима Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, - без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду  О. М. Сітайло

Справа № 33/824/2360/2026 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Левко В.Б.
Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.