ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2562/24  Номер провадження 22-ц/814/2486/26	Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Панченка О.О.
Суддів: Пікуля В.П., Одринської Т.В.
при секретарі Філоненко О.В.,
за участю представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Кригана А.В., представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Ткаченко С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – адвоката Кригана Артема Валерійовича на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2026 року ухвалене у складі головуючого судді Максименко Л.В., повний текст судового рішення виготовлено – 20 лютого 2026 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Заєць Ніна Миколаївна про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,
В С Т А Н О В И В:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Зміст позовних вимог
У липні 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Гадяцького районного суду Полтавської області з позовними заявами до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н. М. про встановлення факту родинних зв`язків з їх батьком ОСОБА_5 та визначення додаткового строку для прийняття спадщини після його смерті.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та позовні вимоги  ОСОБА_2 до  ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Заєць Ніна Миколаївна про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задоволено частково.
Встановлено факт, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лютенька, Миргородського району, Полтавської області був рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відмовлено  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в  частині визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
Рішення місцевого суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пропустили строк для прийняття спадщини, не навівши обставин, що створювали їм об`єктивні, істотні та непереборні труднощі для подання такої заяви, а тому відсутні підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг
З рішенням суду не погодився представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Криган А.В. та оскаржив його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційні скарги, в яких просив скасувати рішення Гадяцького районного суду Полтавської області у справі № 526/2562/24 в частині відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в частині визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини і ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .
Вважає, що суд помилково не врахував, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не знали про смерть ОСОБА_5 .
Зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам які підтверджують поважність та об`єктивність причин не подання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяв про прийняття спадщини.
Судом першої інстанції не встановлено від кого та коли могло бути відомо скаржникам про смерть батька.
Зазначає, що необізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
Вказує, що зазначені в позовній заяві обставини є такими об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.
30.04.2026 року представник ОСОБА_3 адвокат Ткаченко С.В. надала Полтавському апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2026 року без змін.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2026 року оскаржується лише в частині відмовлених позовних вимог щодо визначення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додаткового строку для подання заяв про прийняття спадщини, тому в іншій частині рішення суду апеляційним судом не переглядається щодо його законності та обґрунтованості.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, приходить до наступного висновку.
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Сарською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, складеного російською мовою, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився « ОСОБА_6 », його батьками вказано: «батько /отец – ОСОБА_7 , мать/мати ОСОБА_8 », актовий запис №7 (т.1 а.с.14).
Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Лютенською сільською радою Гадяцького району, Полтавської області, складеного українською мовою, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_2 , його батьками вказано: «батько /отец – ОСОБА_9 , мать/мати ОСОБА_10 », актовий запис №24 (т.1 а.с.34).
Згідно копії актового запису про народження №7 від 27.02.1985, складеного Сарівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_11 і його батьками вказано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.2 а.с.6).
З інформації наданої приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Заєць Н. М. вбачається, що нею 19.10.2023 року відкрито спадкову справу після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 , останнє місце проживання якого АДРЕСА_1 . Заяву про прийняття спадщини подала дружина спадкодавця ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою с. Лютенька, Миргородського району, Полтавської області. 
Крім неї спадкоємцями першої черги є також його сини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які заяв про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подали, та відповідно до довідки, наданої виконкомом Лютенської сільської ради №02.1/01-18/484 від 11.09.2023 на день смерті спадкодавця із померлим не проживали.
ОСОБА_2 листом приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Заєць Н. М. від 05.04.2024 №408/02-16 було повідомлено на його усне звернення по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу смерті спадкодавця. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяв про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріуса не подавали.
Позивачі зазначали, що їм не було відомо про смерть батька до отримання листів 19.03.2024 від приватного нотаріуса Заєць Н.М. № 294/2023 та № 295/2023 від 13.03.2024 про відкриття спадкової справи після його смерті.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини судом першої інстанції не встановлено недобросовісної поведінки відповідача ОСОБА_3 щодо позивачів та факту укриття нею відомостей про смерть їх батька та прийняття спадщини.
Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду обгрунтованим виходячи з наступних підстав.
Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною 2статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Нормами статті 89 ЦПК України визначено, щосуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина першастатті 1268 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1269, частина перша статті 1270 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).
Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК Україниу разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; гостре раптове захворювання спадкоємця, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Водночас, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
(постанови Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження№ 61-14038св20), від 23 листопада 2020 року у справі № 315/714/19 (провадження № 61-2162св20); від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22).
Як встановлено судом першої інстанції 19 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Заєць Н.М. відкрита спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 .
Заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 подала дружина спадкодавця ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою с. Лютенька, Миргородського району, Полтавської області.
ОСОБА_3 повідомила нотаріуса, що крім неї спадкоємцями першої черги є також його сини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які заяв про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подали.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини суд першої інстанції зазначив, що наведені позивачами причини пропуску строку для прийняття спадщини не є поважними.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 15 ЦК України, ч.1ст. 16 ЦК України).
Отже, судовому захисту підлягають лише порушене, невизнане або оспорюване право особи, а також її законний інтерес.
Відповідно достатей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.
Згідно з ч. 1ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленогост. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).
У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
До такого правового висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
При цьому не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови; перебування у депресії у зв`язку зі смертю спадкодавця.
Водночас, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Позивачі вказують, що їм не було відомо про смерть батька до отримання листів 19.03.2024 від приватного нотаріуса Заєць Н.М. № 294/2023 та № 295/2023 від 13.03.2024 про відкриття спадкової справи після його смерті. 
Позивачі вказують, що поважними причинами пропуску ними строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті батька є недобросовісна поведінка відповідачки ОСОБА_12 , яка перешкоджала їх спілкуванню з батьком та підтримувати з ним зв`язок, неповідомлення другою дружиною про смерть батька, зміна батьком прізвища вже після розлучення, транслітеральну розбіжність в їх прізвищах та прізвищі батька; незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини 07.02.2024 та першим їх зверненням до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - 10.04.2024, який становить 2 місяці, а також велику відстань між місцем проживання позивача ОСОБА_1 та місцем знаходження спадкового майна.
Наведені причини не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення дій для прийняття спадщини. Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини врахував, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спадкоємців перешкод для подання заяви про прийняття спадщини не було та останні не скориставлися правом на прийняття спадщини у встановлений законом строк, а тому відсутні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про неповажність причин пропуску позивачами строку на звернення із заявою про прийняття спадщини.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані позивачем докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення.
Отже, апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – адвоката Криган Артема Валерійовича слід залишити без задоволення, а рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2026 року без змін.
Щодо судового збору
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат, понесених сторонами під час розгляду справи місцевим судом, та відсутні підстави для розподілу судових витрат в частині судового збору у суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – адвоката Кригана Артема Валерійовича залишити без задоволення.
Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 02 липня 2026 року.

Головуючий  О.О. Панченко

Судді          Т.В. Одринська

В.П. Пікуль