справа № 208/9148/25 
провадження № 2/208/2376/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

08 травня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Кіблицької М.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту та заборону відчуження з нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:

I.Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту та заборону відчуження з нерухомого майна.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що він, ОСОБА_1 , звернувся до приватного нотаріуса Касицької Л.М. Кам`янський районний нотаріальний орган для оформлення квартири на продаж, де йому стало відомо, що державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області постановою 02.02.2018 року №49459003 накладено арешт на 1/2 частину квартири, яка перебуває в праві власності ОСОБА_2 .
Звернувшись з заявою до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо скасування арешту та заборони відчуження з нерухомого майна, позивачу було надано відповідь від 23 квітня 2025 року та відмовлено у зв`язку з тим, що він не надав підтверджуючі документи родинних відносин.
Позивач був вимушений повторно звернутися до відділу виконавчої служби та 09 травня 2025 року отримав відповідь, що він не є стороною виконавчого провадження.
Відповідно до постанови було накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_2 , а саме на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Самостійно отримати інформацію про стан виконавчого провадження, отримати будь-яку інформацію у відповідача з приводу заборгованості з боку ОСОБА_2 позивач не має законних підстав.
У відповідності до результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП відносно ОСОБА_2 від 02.02.2018 року, записів стосовно виконавчого провадження по постанові 49459003 від 02.02.2018 не знайдено.
Окрім того, інформація з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_2 – відсутня.
Накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 , є перешкодою у здійсненні позивачем своїх прав власника нерухомості.
Тому, позивач просить суд: скасувати арешт та заборону на відчуження на майно, а саме на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер обтяження №49459003, накладений на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника від 02.02.2018 року, виданої Заводською ВДВС м.Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області.
II. Заяви, клопотання позивача та відповідача.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просять їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.
В судове засідання представник відповідача Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
III. Процесуальні дії по справі.
14 липня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання.
22 грудня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.
05 березня 2026 року ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано від Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України належним чином завірену копії матеріалів виконавчого провадження про арешт майна накладений постановою, серія та номер 49459003, виданий 02.02.2018р.. 
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_2 .
ОСОБА_2 на праві приватної власності належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 .
Згідно інформації № 393636996 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.09.2024 р. вбачається, що на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 49459003, виданого 02.02.2018, видавник: ОСОБА_4 , Заводський ВДВС м.Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області, 02 лютого 2018 року 12:54:32 державним реєстратором Заводського ВДВС м.Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області Литвин-Олійник Анною Олегівною було зареєстровано обтяження (24654592), а саме: вид обтяження: арешт нерухомого майна; тип об`єкта: квартира; адреса: АДРЕСА_2 ; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 ; зміст, характеристика обтяження: 1/2 частина квартири.
Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №1131.
30.04.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявою, в якій просив закінчити виконавче провадження, по якому було винесено постанову про накладення арешту серія та номер 49459003 видане 02.02.2018 року на 1/2 частину квартири, яка знаходиться: АДРЕСА_2 ; винести постанову про закінчення виконавчого провадження; виключити відомості з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_2 у зв`язку з закінченням виконавчого провадження; винести постанову про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.
Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у відповіді від 23.04.2025р. №4012/37002 зазначив, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлений вичерпний перелік осіб, які мають доступ до виконавчого провадження та мають право отримувати інформацію щодо стану його виконання. Згідно п.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у відповіді від 09.05.2025р. №5544/43412 на заяву ОСОБА_1 від 30.04.2025 щодо закінчення виконавчого провадження та виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників зазначив, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) встановлено, що ОСОБА_1 не є боржником, а отже, так як процесуальний документ (постанова) стосується боржника, така постанова не може бути винесена.
Відповідно до відомостей з АСВП щодо боржника  ОСОБА_2 , вбачається, що станом на 03.07.2025 року стан АСВП №49459003 зазначений як завершений.
Відповідно до довідки приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Касицької Л.М. №129/02-14 від 28.02.2026 року вбачається, що приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Касицькою Л.М. 26 серпня 2024 року заведено спадкову справу №98/2024 до спадщини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За відомостями спадкової справи, спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину, є чоловік померлої – ОСОБА_1 .
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Пунктом 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Положеннями ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.
Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».
Суд враховує, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.
Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.
Згідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Як роз`яснено п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Встановивши вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позивач як спадкоємець після смерті своєї дружини ОСОБА_2 не має можливості реалізувати своє право спадкоємця та набути у процесі спадкування прав власності на 1/2 частину нерухомого майна, належне померлій, тобто прийняти на себе права та обов`язки щодо даної спадщини, оскільки на це майно накладено арешт відповідачем, що призводить до порушення прав позивача на набуття ним прав власності на дане майно. 
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Суд встановив, що позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , наявність арешту, який накладений постановою про арешт майна боржника ОСОБА_2 , серія та номер: 49459003 від 02.02.2018, перешкоджають спадкоємцю ОСОБА_1 набути у процесі спадкування прав власності на 1/2 частину нерухомого майна, належне його дружині, тобто прийняти на себе права та обов`язки щодо даної спадщини і як наслідок є перешкодою у вільному володінні, користуванні та розпорядженні спадковим майном.
Таким чином, враховуючи характер, суть та підстави заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, суд приходить до висновку, що накладене обтяження обмежує позивача у праві володіння, користування та розпорядження майном.
Отже, враховуючи зазначені позивачем обставини та надані ним докази в обґрунтування позову в їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивачем надано належні і допустимі докази, суд вбачає, що наявний арешт (обтяження) майна порушує речові права позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту, а заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
VI. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення оплаченого судового збору не звертався, судовий збір залишається за позивачем.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 30, 81, 89, 141, 206, 247, 258-259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту та заборону відчуження з нерухомого майна, задовольнити.
Скасувати арешт та заборону на відчуження з нерухомого майна, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого: 02.02.2018 12:54:32 державним реєстратором: Литвин-Олійник Анна Олегівна, Заводський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпропетровська обл.; документи, подані для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 49459003, виданий 02.02.2018, видавник: Заводський ВДВС м.Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області, державний виконавець: Литвин-Олійник Анна Олегівна; номер запису про обтяження: 24654592 (спеціальний розділ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Відомості сторін:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач - Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ЄДРПОУ 34974176, адреса: Дніпропетровська обл., м.Кам`янське, пр-т.Гімназичний, 47.

Суддя  Похваліта С. М.