ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/183/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Аріт К.В. 
при секретарі судового засідання Христенко І.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Медично-Комерційне підприємство "Карат", м.Харків 	
про 	розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії 	
за участю представників:
позивача - Батіг В.В. (адвокат, ордер АХ №1316678 від 05.01.2026);
відповідача - не з`явився. 

ВСТАНОВИВ:

22.01.2026 року позивач - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медично-Комерційне підприємство "Карат", в якому просить суд:
- розірвати договір оренди № 1863 від 22.09.2010, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Медично-Комерційне підприємство "Карат";
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Медично-Комерційне підприємство "Карат" звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради нежитлові приміщення цокольного поверху № 17-:-21 загальною площею 35,6кв.м в нежитловій будівлі за адресою: м. Харків, вул. Гуданова, 4/10, літ. "А-5".
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2026 для розгляду даної справи визначено суддю Лавренюк Т.А.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.01.2026 року (суддя Лавренюк Т.А.) позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.03.2026 року (суддя Лавренюк Т.А.) здійснено перехід до розгляду справи № 922/183/26 за правилами загального позовного провадження, постановлено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, призначено підготовче засідання на 23.04.2026 року.
Розпорядженням в.о. керівника апарату Господарського суду Харківської області №116/2026 від 24.04.2026, у зв`язку із відпусткою у зв`язку з вагітністю та пологами судді Лавренюк Т.А., відповідно до пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено та здійснено повторний автоматизований розподіл справи №922/183/26.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2026 для розгляду даної справи визначено суддю Аріт К.В.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.04.2026 року прийнято справу №922/183/26 до розгляду, постановлено розпочати розгляд справи №922/183/26 спочатку, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 12.05.2026.
12.05.2026 року представник позивача надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№11344).
Протокольною ухвалою суду від 12.05.2026 року відкладено підготовче засідання на 26.05.2026 року.
Протокольною ухвалою суду від 26.05.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.06.2026 року, яке протокольною ухвалою суду було відкладено на 01.07.2026 року.
Представник позивача у судовому засіданні 01.07.2026 року позовні вимоги підтримував, просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання 01.07.2026 року не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.
Відповідачем відзив на позовну заяву надано не було.
Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Оскільки явка в судове засідання представника відповідача обов`язковою не визнавалася, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього за наявними в справі матеріалами, як це передбачено ст.202 ГПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 
22.09.2010 року між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі – Позивач / Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Медично-Комерційне підприємство "Карат" (далі – Відповідач / Орендар) був укладений Договір оренди № 1863 (далі – Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення цокольного поверху № 17-:-21 загальною площею 35,6м2 в нежитловій будівлі (технічний паспорт КП “Харківське міське бюро технічної інвентаризації’” інвентарний №80497 від 20.01.2010р.), далі «Майно», яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Гуданова, 4/10, літ. „А-5” та відображається на балансі КП «Жилкомсервіс». Право на оренду даних приміщень отримано Орендарем на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.09.2010р. №353 „Про передачу в оренду нежитлових приміщень на конкурсних засадах”.
Майно передається в оренду з метою використання: під майстерню з ремонту електропобутових товарів (п.1.2. Договору).
Пунктом 2.1 Договору передбачено, що набуття Орендарем права користування майном настає після підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі майна.
Об`єкт оренди, визначений Договором, був переданий Орендодавцем Орендареві згідно акта приймання-передачі від 22 вересня 2010 року.
Таким чином, Позивач, як орендодавець, свої зобов`язання за Договором виконав належним чином.
Майно, яке є предметом цього договору, належить на праві комунальної власності Територіальній громаді м. Харкова (п.2.2. Договору).
Надалі між позивачем та відповідачем було укладено ряд додаткових угод.
Додатковою угодою № 7 від 12 липня 2019 року Договір було викладено в новій редакції, згідно з якою базова орендна плата становила 1732,28 грн без ПДВ за червень 2019 року. Ставка орендної плати – 7%, 20%.
Пунктом 10.1. Договору передбачено, що цей договір діє з 22.06.2019 до 22.05.2022 року.
Умовами Договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу (далі – «Методика») Додаток 2 до Положення про оренду майна територіальної громади м. Харкова, затвердженої рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання №755/17 від 20.09.2017, яким визначалися особливості передачі в оренду комунального майна на момент укладання Договору.
Це рішення представницьких органів місцевого самоврядування втратило чинність на підставі рішення 33 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 03.12.2024 № 704/24, яким була затверджена нова методика розрахунку орендної плати, а також примірний договір оренди майна, що належить до комунальної власності Харківської міської територіальної громади.
Відповідно до п. 3.8 Договору розмір орендної плати може бути переглянуто на вимогу однієї зі сторін у разі зміни Методики її розрахунку, централізованих цін і тарифів, затверджених у встановленому порядку, які безпосередньо впливають на розрахунок орендної плати.
Згідно з п. 10.2 Договору зміни та доповнення, що вносяться до Договору, розглядаються сторонами протягом 20 днів і оформлюються додатковими угодами або договорами про внесення змін, які є невід`ємними частинами цього Договору.
Позивачем було надіслано Відповідачу лист з пропозицією підписати додаткову угоду до Договору, яка визначає відповідні зміни, проте, як зазначає позивач, станом на час подання позову не підписана, а відповідь на лист не надана.
Як стверджує позивач, внаслідок істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, базова орендна плата за січень 2025 року становила 4 010,69 грн.
На підтвердження істотності зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, до позовної заяви надано новий розрахунок орендної плати.
Відповідно до пп. 10.3, 10.6 Договір може бути розірвано на вимогу однієї зі сторін за рішенням суду у випадках, передбачених чинним законодавством та умовами цього Договору. Дія Договору оренди припиняється достроково за згодою сторін або за рішенням суду.
Згідно з п. 2.3 Договору у разі припинення цього Договору Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцеві Майно у стані, не гіршому, ніж воно було одержане, з урахуванням нормального зносу, згідно з актом приймання-передачі в термін, що зазначений у листі про непролонгацію, рішенні суду чи визначений за згодою сторін.
Відповідно до п. 4.14 Договору у разі припинення або розірвання Договору Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцю орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати Орендодавцю збитки в разу погіршення стану орендованого Майна чи його втрати (повної або часткової) з вини Орендаря.
Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради здійснено перевірку нежитлових приміщень за адресою: м.Харків, вул. Гуданова, 4/10.
Актом перевірки від 14.10.2025 року встановлено наступне:
Нежитлові приміщення цокольного поверху № 17-:-21 загальною площею 35,6кв.м, що розташовані у нежитловій будівлі літ. «А-5», за адресою: м. Харків, вул. Гуданова, 4/10 договором № 1863 від 22.09.2010 передані в оренду ТОВ «Медично-комерційне підприємство «Карат» (далі - Орендар), мета використання: суб`єкт господарювання, що діє на основі приватної власності і провадить господарську діяльність з медичної практики - 16,7 кв.м (орендна ставка 20%), підсобні приміщення- 18,9 кв.м (орендна ставка 7%).
Строк дії договору оренди до 22.05.2022.
Заборгованість з орендної плати відсутня.
Відповідно до п. 3.8. умов договору оренди розмір орендної плати може бути переглянуто на вимогу однієї зі сторін у разі зміни Методики її розрахунку, централізованих цін і тарифів затверджених у встановленому порядку, які безпосередньо впливають на розрахунок орендної плати.
Рішенням 33 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 03.12.2024 № 704/24 затверджено Положення про порядок передачі в оренду майна, яке належить до комунальної власності Харківської міської територіальної громади, що містить в собі нову методику розрахунку орендної плати за користування комунальним майном.
У зв`язку зі зміною Методики розрахунку орендної плати та порядку її використання за комунальне майно Харківської міської територіальної громади, листом від 18.09.2025 № 7512, Управління звернулось до Орендаря щодо внесення відповідних змін до договору оренди шляхом підписання додаткової угоди.
Вказаний лист Управління повернувся без вручення, за телефонним номером Орендаря ніхто не відповідає.
Таким чином, на переконання позивача, з огляду на порушення зі сторони відповідача встановленого п. 10.2 Договору порядку та строку погодження змін та відсутність між сторонами письмової угоди про збільшення розміру орендної плати, у Позивача виникло законне право звернутися до суду за захистом порушених прав шляхом розірвання Договору та повернення орендованого приміщення з підстав істотних змін обставин.
Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна", положеннями Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Господарського кодексу України (далі - ГК України) щодо найму (оренди).
Відповідно до частини 1 статті 283 ГК України (в редакції чинним на момент укладання договору) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Відповідно до частини першої статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Щодо розірвання договору оренди № 1863 від 22.09.2010 року.
Приписами статті 764 ЦК України визначено, що коли наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Подібні за змістом правові приписи містились і в Законі України від 10.04.1992 № 2269-XII "Про оренду державного та комунального майна", чинного до 01.02.2020.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 22.09.2010 року між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Медично-Комерційне підприємство "Карат" був укладений Договір оренди № 1863.
Надалі між сторонами було укладено ряд додаткових угод.
Зокрема додаткову угоду №7 від 12 липня 2019 року, якою Договір було викладено в новій редакції.
Відповідно до п. 10.1. Договору цей договір діє з 22.06.2019 до 22.05.2022 року.
Разом з тим, п.10.1. Договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору протягом 30 днів після закінчення його строку, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.
Проте, варто звернути увагу на те, що положення договору чи то дії сторін, учасників господарських правовідносин не можуть суперечити вимогам законодавства, яке має вищий пріоритет. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 18.07.2023 у справі №914/1728/22, ухваленій у подібних правовідносинах.
У контексті вищенаведеного суд зауважує, що на час укладення між сторонами цієї справи договору оренди нерухомого майна від 22.09.2010 діяли положення Закону України від 10.04.1992 № 2269-XII "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон № 2269-XII).
Втім 03.10.2019 було прийнято Закон № 157-ІХ. У розділі "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону передбачено, що він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 01.02.2020 (за виключенням окремих зазначених норм). При цьому Закон № 2269-XII втрачає чинність з дня введення в дію Закону № 157-ІХ.
Закон № 157-ІХ опублікований в офіційному друкованому виданні "Голос України" 26.12.2019, набрав чинності 27.12.2019 і введений в дію з 01.02.2020, отже, з урахуванням частини першої статті 5 ЦК України з цієї дати підлягають застосуванню його норми (за винятком норм, наведених у розділі "Прикінцеві та перехідні положення").
Відповідно до пункту 2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №157-ІХ договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше:
набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.
Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.
Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.
Правовий аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що порядок продовження договорів оренди державного та комунального майна, який діяв до 31.01.2020 та був передбачений Законом № 2269-ХІІ (втратив чинність 31.01.2020), може бути застосовано до процедури продовження тих договорів, строк дії яких закінчився до 01.07.2020 включно, а щодо інших договорів оренди державного та комунального майна (строк дії яких закінчився після 01.07.2020) в силу вимог абзацу 3 пункту 2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 157-ІХ має застосовуватися порядок продовження, визначений Законом № 157-ІХ.
Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у низці постанов, зокрема, у постановах 26.09.2023 у справі № 916/2237/22 та від 28.02.2023 у справі № 910/13661/21.
Оскільки строк дії договору оренди спливав після 01.07.2020 (22.05.2022), тому його продовження мало відбуватись в порядку, визначеному Законом України "Про оренду державного та комунального майна" №157-IX від 03.10.2019.
Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 9 ЦК України та частини першої статті 2 Закону № 157-ІХ цей Закон є спеціальним щодо загальних положень статті 764 ЦК України та частини четвертої статті 284 ГК України. У зв`язку з цим положення пункту 2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 157-ІХ мають пріоритетне застосування у спірних правовідносинах, що унеможливлює поширення на них загальних норм цивільного та господарського законодавства у частині, що регулює поновлення договорів оренди.
Правовий висновок щодо необхідності чіткого розмежування порядку та підстав продовження договорів оренди державного та комунального майна, передбачених нормами Закону № 2269-ХІІ (чинного до 31.01.2020) і Закону № 157-ІХ (введеного в дію з 01.02.2020), викладено в постановах Верховного Суду від 06.10.2021 у справі №907/720/20, від 09.11.2021 у справі №908/2637/20, від 05.07.2022 у справі №909/479/21, від 19.07.2022 у справі №924/852/21, від 13.12.2022 у справі №916/4073/21, від 27.12.2022 у справі №910/21725/21, постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 26.09.2024 у справі №902/489/23.
Таким чином, враховуючи те, що строк дії спірного договору оренди №1863 від 22.09.2010 визначено до 22.05.2022, тобто вже після 01.07.2020, суд дійшов обґрунтованих висновків, що до спірних орендних правовідносин слід застосовувати положення Закону № 157-ІХ.
Статтею 18 Закону № 157-ІХ визначений порядок продовження договору оренди, відповідно до частини першої якої продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
У частині другій статті 18 Закону № 157-ІХ визначено, що без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 цього Закону; укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною другою статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим частини другої статті 15 цього Закону; укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.
Відповідно до частини третьої цієї ж статті договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.
Аналогічні за змістом положення містяться в пунктах 135, 143 Порядку № 483.
Так, у пункті 135 Порядку № 483 визначено, зокрема, що орендар, що має право продовжити договір оренди без проведення аукціону, звертається до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше, ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.
Якщо орендар не подав заяву про продовження договору оренди у зазначений строк, то орендодавець не пізніше, ніж за один місяць до закінчення строку дії договору оренди повідомляє орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню на підставі закінчення строку, на який його було укладено, у зв`язку з тим, що орендар не подав відповідну заяву у визначений Законом строк, та про необхідність звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна.
У свою чергу, у пункті 143 Порядку № 483 визначено, що орендар, що має намір продовжити договір оренди, що підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, звертається до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше, ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Якщо орендар не подав заяву про продовження договору оренди у зазначений строк, то орендодавець не пізніше, ніж за один місяць до закінчення строку дії договору оренди повідомляє орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню на підставі закінчення строку, на який його було укладено, у зв`язку з тим, що орендар не подав відповідну заяву у визначений Законом строк, та повідомляє про необхідність звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна.
Заява подається шляхом заповнення електронної форми через особистий кабінет в електронній торговій системі.
Згідно з пунктом 144 Порядку № 483 після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець протягом десяти робочих днів з дати отримання такої заяви приймає одне з рішень, передбачених частиною дев`ятою статті 18 Закону № 157-ІХ.
У контексті наведених положень Порядку № 483 колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 29.01.2025 у справі № 904/5468/23 виснував, що системний аналіз положень статті 18 Закону № 157-ІХ свідчить про те, що договір оренди, який підлягає продовженню в порядку аукціону, може бути продовжений на той самий строк, на який він був укладений, за умови подання позивачем відповідної заяви відповідачеві не пізніше, ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Лише після отримання такої заяви у встановлений законом строк орендодавець був зобов`язаний ухвалити одне з рішень, передбачених частиною дев`ятою статті 18 Закону № 157-ІХ та Порядком № 483. Водночас подання заяви про продовження договору оренди разом із документами, передбаченими частинами четвертою та восьмою статті 18 цього Закону (зокрема, звіту про оцінку майна та рецензії на цей звіт), застосовується у випадках, коли проведення аукціону не передбачене.
Разом із тим Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 26.09.2024 у справі № 902/489/23 надав правову оцінку застосуванню Закону № 157-ІХ та Порядку № 483 передачі майна в оренду в контексті обставин отримання/неотримання орендарем у встановлені законодавством строки відповіді щодо продовження договору оренди.
У відповідній постанові від 26.09.2024 у справі №902/489/23 судова палата дійшла висновку, що невиконання орендодавцем передбаченого пунктом 135 Порядку № 483 обов`язку у встановлений строк повідомити орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню, хоча й може свідчити про недобросовісність орендодавця та бути підставою для визнання його бездіяльності протиправною, проте не може слугувати підставою для автоматичної пролонгації договору оренди державного чи комунального майна на новий строк, оскільки можливість такої пролонгації не передбачена Законом № 157-ІХ.
Таким чином, судова палата визначила, що у справах щодо продовження орендних правовідносин, за умови встановлення невиконання орендарем процедури продовження договору відповідно до положень Закону № 157-ІХ та Порядку № 483, обставина дотримання орендодавцем передбаченого пунктом 135 Порядку № 483 обов`язку повідомити орендаря про припинення договору не є визначальною для оцінки правомірності вимог про продовження орендних відносин.
За частиною першою статті 24 Закону № 157-ІХ договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його укладено. У разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди (частина перша статті 25 цього Закону).
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що Закон № 157-ІХ не передбачає такої підстави для продовження дії договору оренди, як "мовчазна згода", натомість вимагає від орендаря вчинити юридично значимі дії, а саме звернутись із заявою про продовження договору не пізніше, ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди та надати звіт про оцінку майна.
Орендар має завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування майном шляхом надсилання орендодавцю відповідної заяви.
З іншої сторони, орієнтуючись на наявність чи відсутність своєчасного повідомлення про такий намір, орендодавець отримує можливість належно спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди, зокрема продовжити договір оренди за результатами проведення аукціону, що відповідає спрямованості законодавчих змін на забезпечення конкурентних засад передачі в оренду та максимальної ефективності використання комунального майна.
Покладення на орендаря обов`язку з надсилання заяви про продовження договору оренди відповідно до абзацу 4 частини сьомої статті 18 Закону № 157-ІХ (разом зі звітом про оцінку майна та рецензію на цей звіт) до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них.
Вказаний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 916/2469/21, від 18.07.2023 у справі № 914/1728/22, від 05.09.2023 у справі № 914/2233/22.
Отже з систематичного аналізу положень наведеного законодавства слідує, що спірний договір оренди №1863 від 22.09.2010 року міг бути продовжений на той самий строк, на який він був укладений, за умови подання відповідачем відповідної заяви позивачеві не пізніше, ніж за три місяці до закінчення строку дії цього договору.
Лише після отримання такої заяви у встановлений законом строк, тобто активної позиції орендаря, який продемонстрував свої наміри продовжити користування майном, орендодавець був зобов`язаний вчинити певні дії, передбачені Законом № 157-ІХ та Порядком № 483.
Однак, встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що орендар не дотримався передбаченого законодавством порядку продовження строку дії договору оренди №1863 від 22.09.2010 року на той самий термін і на тих самих умовах, визначених договором, а саме: не подав у встановлені строки відповідної заяви про продовження договору встановленого зразка у визначеній законодавством формі та не додав передбачених документів. 
Протилежного матеріали справи не містять, та відповідачем не надані на спростування.
За частиною 1 статті 24 Закону договір оренди припиняється, зокрема у разі закінчення строку, на який його укладено.
У разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди (частина 1 статті 25 цього Закону).
Враховуючи положення законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що відповідач не дотримався встановленого законодавством порядку продовження строку дії договору оренди, а тому договір оренди є припиненим, у зв`язку з закінченням 22.05.2022 строку його дії. Відповідно у відповідача відсутні правові підстави для користування належним позивачу майном.
У зв`язку із викладеним спірний договір припинив чинність, у зв`язку із закінченням строку, на який він був укладений.
Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.
Так, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено ч. 4 ст.631 ЦК України. Проте поняття "строк дії договору" та "строк виконання зобов`язання" не є тотожними.
Оскільки суд встановив, що договір оренди №1863 від 22.09.2010 припинив свою дію 22.05.2022, то суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про його розірвання, адже, розірвати можна лише договір, який діє.
Наведені висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 12.08.2025 у справі № 906/878/24, від 13.03.2025 у справі №922/1778/24, від 24.04.2025 у справі № 910/3690/24, від 12.09.2024 у справі №915/386/22.

Щодо звільнення та повернення майна, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Згідно з статтями 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він реалізує на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч.1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Частиною 2 статті 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.
Статтею 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.
Як встановлено судом, договір був дійсним до 22.05.2022 року.
Згідно з п. 2.3 Договору у разі припинення цього Договору Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцеві Майно у стані, не гіршому, ніж воно було одержане, з урахуванням нормального зносу, згідно з актом приймання-передачі в термін, що зазначений у листі про непролонгацію, рішенні суду чи визначений за згодою сторін.
Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання Орендарем акту приймання-передачі.
Відповідно до п. 4.14 Договору у разі припинення або розірвання Договору Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцю орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати Орендодавцю збитки в разу погіршення стану орендованого Майна чи його втрати (повної або часткової) з вини Орендаря.
У зв`язку із закінчення строку дії договору, на який його було укладено, правові підстави для зайняття відповідачем орендованого приміщення відсутні.
Враховуючи викладене, у зв`язку із закінченням строку дії договору 22.05.2022 року, суд вважає позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (код ЄДРПОУ: 14095412) нежитлові приміщення цокольного поверху № 17-:-21 загальною площею 35,6 кв.м в нежитловій будівлі за адресою: м. Харків, вул. Гуданова, 4/10, літ. «А-5», обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та правомірними, відповідачем не спростовані, отже, у зв`язку з відмовою в частині позовних вимог щодо розірвання договору, який припинив свою дію 22.05.2022 року, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується положеннями п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, відповідно до яких, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, судовий збір в розмірі 2662,40 грн покладається на відповідача, з вини якого виник спір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Решта судового збору покладається на позивача, у зв`язку з частковою відмовою в позові.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 79, 80, 86, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Зобов`язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕДИЧНО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «КАРАТ» (адреса: 61024, м.Харків, вул.Гуданова, 4/10; код ЄДРПОУ 24329561) звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (адреса: 61003, м. Харків, м-н Конституції, 16; код ЄДРПОУ 14095412) нежитлові приміщення цокольного поверху № 17-:-21 загальною площею 35,6 кв.м в нежитловій будівлі за адресою: м. Харків, вул. Гуданова, 4/10, літ. «А-5».

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕДИЧНО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «КАРАТ» (адреса: 61024, м.Харків, вул.Гуданова, 4/10; код ЄДРПОУ 24329561) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (адреса: 61003, м. Харків, м-н Конституції, 16; код ЄДРПОУ 14095412) 2662,40грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "09" липня 2026 р. 

Суддя		К.В. Аріт