Справа № 420/11606/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 серпня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , за результатом якого позивач просить: 
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», оформлені листом ТВО командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 від 04.04.2026 року; 
зобов`язати військову частину НОМЕР_2 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своїм батьком, який є особою з інвалідністю II групи.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця - номера обслуги 3 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 . Надалі проходити військову службу позивач не має можливості та бажання, оскільки має законну підставу для звільнення з військової служби через наступні сімейні обставини. 11.03.2026 року ОСОБА_1 подав рапорт по команді на звільнення зі всіма необхідними та засвідченими належним чином копіями документів, але станом на 31.03.2026 року жодного рішення не отримав, через що виникла необхідність звернення до відповідача з адвокатським запитом від 31.03.2026 року з метою отримання засвідченої належним чином копії документа (прийнятого рішення) за результатом розгляду рапорту ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на звільнення з військової служби для можливості звільнення з військової служби або оскарження відмови в судовому порядку. Згідно з листом ТВО командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 від 04.04.2026 року, ОСОБА_1 було відмовлено у звільненні з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
27.04.2026 року була винесена ухвала про залишення адміністративного позову без руху та надання строку для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 05 травня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).
Від Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, щоПозивачем 11.03.2026 року подано рапорт про звільнення у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своїм батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою з інвалідністю II групи. В рапорті вказано про небажання продовжувати військову службу у резерві. В Акті перевірки сімейного стану військовослужбовця від 30.01.2026 року, який затверджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_4 зазначено, що необхідність у здійсненні постійного догляду військовослужбовцем ОСОБА_1 – не підтверджено. Позивачем не було додано підтверджуючий документ про смерть матері Позивача ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , дружини ОСОБА_3 .
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є матросом і проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця - номера обслуги 3 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_2 .
11.03.2026 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) подав на звільнення (вх. № 5967 від 11.03.2026 року), але станом на 31.03.2026 року жодного рішення не отримав.
До рапорту надано:
Акт перевірки сімейного стану військовослужбовця від 30.01.2026 2. Копія військового квитка ОСОБА_6 ;
Копія паспорту та РНОКПП ОСОБА_6 ; 4. Копія паспорту та РНОКПП ОСОБА_7 ;
Копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ;
Витяг з реєстру територіальної громади на ОСОБА_9 02.10.2025 та ОСОБА_10 від 20.09.2025;
Виписка із погосподарської книги Леляцького старостинського округу за 2021-2025 роки на ОСОБА_11 , від 02.10.2025 №01-8-2025/557;
Довідка з місця роботи ОСОБА_12 , від 08.09.2025.
Заява нотаріально посвідчена ОСОБА_12 , про відмову утримувати та доглядати свого батька; ОСОБА_13 , №2926 від 03.10.2025;
Заява нотаріально посвідчена ОСОБА_14 , про необхідність догляду сином ОСОБА_15 , №1056 від 03.10.2025;
Рішення КНП «Жмеринський МЦ ПМСД Лікарсько - Консультативна комісія протокол №55 від 02.10.2025;
Висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 02.10.2025;
Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №225/25/1736/В від 25.08.2025;
Рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю №225/25/1736/1 від 25.08.2025.
Повторно 31.03.2026 року представник звернувся до відповідача із адвокатським запитом з метою отримання засвідченої належним чином копії документа (прийнятого рішення) за результатом розгляду рапорту ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на звільнення з військової служби (вх. № 5967 від 11.03.2026 року).
Листом ТВО командира Військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 від 04.04.2026 року, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було відмовлено у звільненні з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» через те, що згідно з ДСТУ 4163:2020, для завірення копій необхідно ставити відмітку «Згідно з оригіналом», зазначати посаду, підпис, ім`я та прізвище особи, яка завіряє, а також дату. З наданого до рапорту на звільнення з військової служби Акту перевірки сімейного стану військовослужбовця від 30.01.2026 вбачається, що необхідність здійснення постійного догляду ОСОБА_1 за його батьком не підтверджено через наявність у останнього інших членів першого ступеня споріднення, які зобов`язані здійснювати догляд. Також, надані до рапорту документи не було завірено у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до:
- свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 29 жовтня 1992 року ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ;
- свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 22.07.1994 року ОСОБА_16 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ;
- свідоцтва про шлюб від 28.01.2026 року НОМЕР_6 ОСОБА_17 та ОСОБА_18 уклали шлюб;
-довідки Київської міської клінічної лікарні №5 №110 від 17.04.2026 року ОСОБА_19 встановлено діагноз: вагітність 14-15 тижнів;
- акту перевірки сімейного стану військовослужбовця від 30.01.2026 року в ході перевірки встановлено: за адресою: АДРЕСА_3 , проживає без реєстрації батько військовослужбовця ОСОБА_20 , що підтверджено випискою із погосподарської книги Леляцького старостинського округу за 2021- 2025 роки від 02.10.2025 № 01-8-2025/557. Батько військовослужбовця ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю І групи безстроково (витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 225/25/1736/В від 04.11.2025 копія додається). Відповідно до висновку ЛКК «КНП Жмеринський МЦПМСД» за формою № 080-2/о від 02.10.2025 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, ОСОБА_11 потребує такого догляду від фізичної особи. Мати військовослужбовця ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно довідки Вербської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 25.09.2023 № 909, була зареєстрована та проживала на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою с. Верба Дубенського району Рівненської області. Сестра військовослужбовця - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 . Відповідно до заяви ОСОБА_23 , засвідченої та зареєстрованої в реєстрі за № 2926 приватним нотаріусом ФЕДОРЕНКО В.В., вона відмовляється утримувати та доглядати свого батька ОСОБА_24 . Відповідно до заяви ОСОБА_7 , засвідченої та зареєстрованої в реєстрі за № 1056 приватним нотаріусом ШВИДКОЮ І.М., інших родичів 1 та 2 ступеня споріднення, які б здійснювали за ним постійний догляд окрім сина ОСОБА_6 немає. Установлено: відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (зі змінами), військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби, під час дії воєнного стану, а саме: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю І чи ІІ групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи. Таким чином, враховуючи вище викладене, необхідність здійснення постійного догляду військовослужбовцем ОСОБА_25 не підтверджено;
- нотаріально завіреної заяви №2926, ОСОБА_18 , цією заявою повідомила, що відмовляється утримувати та доглядати свого батька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який є інвалідом другої групи, та за станом свого здоров`я потребує постійної допомоги, догляду та піклування;
- нотаріально завіреної заяви №1056, ОСОБА_3 , повідомив, що має довічно 11-гу (другу) групу інвалідності з 25 серпня 2025 року (Витяг про рішення експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи № 225/25/1736/В, дата прийняття рішення 25.08.2025, номер рішення 225/25/1736/Р), у зв`язку з чим потребуєпостійного стороннього догляду. ОСОБА_3 , цією заявою стверджує, що в нього крім сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (Свідоцтво про народження НОМЕР_7 , видане 29 жовтня 1992 року Відділом ЗАГС м. Рівне, а/запис № 3122), інших родичів 1 та 2 ступню споріднення, які б здійснювали постійний догляд за його станом здоров`я не має;
- рішення ЛКК протоколу №55 від 02.10.2025 року ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду; безстроково;
- висновку про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, у наслідок яких вони потребують надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі від 02.10.2025 року ОСОБА_3 потребує послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичних осіб; безтерміново;
- витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 25.08.2025 року №225/25/1736/В ОСОБА_3 встановлено ІІ групу інвалідності;
- довідки ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» від 08.09.2025 року, яка видана ОСОБА_18 про те, що вона дійсно працює на посаді продавця –консультанта;
-виписки із погосподарської книги Леляцького старостинського округу за 2021-2025 роки, яка видана ОСОБА_3 про те, що він дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .
Не погоджуючись із відмовою, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України від 25.03.92 N 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон N 2232-XII).
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частинами 1, 2, 4-6 статті 2 Закону № 2232-XII встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Види військової служби: строкова військова служба; базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону № 2232-XII (в редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин) і залежать від виду військової служби.
Так, підстави звільнення з військової служби військовослужбовців під час дії воєнного стану, передбачені частиною 4 цієї статті.
Зокрема, у статті 26 Закону № 2232-XII вказано, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби за наявності таких підстав, зокрема:
г) через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);
Частиною 12 статті 26 Закону № 2232-XII визначено перелік таких сімейних обставин, до яких відноситься в тому числі: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (п.3 ч.12 ст.26 Закону №2232-XII).
Тобто, відповідно до підпункту г пункту 2 частини 4, пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону N 2232-XII під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, зокрема, через необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю І чи ІІ групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи .
Умовами для отримання права на звільнення з військової служби на підставі пп."г" п.2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ за сімейними обставинами, передбаченими абз.13 п.3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу, є:
- наявність одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи;
- необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи;
- відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Таким чином, законодавцем встановлено ряд умов для звільнення військовослужбовця з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду та відсутність інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд з підстав того, що самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Згідно частини 7 статті 26 Закону № 2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положенням про проходження військової служби громадянами України.
Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 затверджене Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення № 1153/2008), яке визначає порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулює питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
Пунктом 233 Положення № 1153/2008 передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:
підстави звільнення з військової служби;
думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;
районний (міський) ІНФОРМАЦІЯ_6, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Відповідно до п. 12.11 розділу XII інструкції №170 перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції.
Пунктом 5 Переліку документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби додатку 19 до інструкції №170 визначено, що при поданні до звільнення з військової служби за підставами через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років); документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме: у разі необхідності здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я:
- один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): інвалідність такої особи, її потребу в постійному догляді, перебування під арештом (крім домашнього арешту), відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником ІНФОРМАЦІЯ_6;
- один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;
- висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.
Таким чином, законодавцем визначено вичерпний перелік документів, які підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин для звільнення військовослужбовця з військової служби у період військового стану.
З 01.01.2025 порядок встановлення інвалідності та потреби у постійному сторонньому догляді визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" та проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - Положення).
Відповідно до п. 1 Положення визначено основні організаційні засади формування та функціонування експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - експертні команди), а в результаті проведеного оцінювання експертна команда формує відповідне рішення.
Відповідно до п. 2 Постанови, з 1 січня 2025 р. експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи , затвердженого цією постановою (далі експертні команди), до складу яких можуть входити лікарі, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи , затвердженого цією постановою, а також Центром оцінювання функціонального стану осіб відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Відповідно до п. 1 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, це Положення визначає основні організаційні засади формування та функціонування експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - експертні команди).
Експертні команди формуються з метою організації та проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - оцінювання) відповідно до проведення оцінювання повсякденного функціонування особи та критеріїв направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи.
Відповідно до п.п.9 п. 9 Положення, саме експертні команди встановлюють потребу в постійному сторонньому догляді.
Згідно інформації, що міститься у Витязі з рішення експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи від 25.08.2025 року №225/25/1736/В ОСОБА_3 (батьку позивача) встановлено ІІ групу інвалідності; потребує постійного строннього догляду.
Спірним у даній справі також є чи за наявності другої дитини, а саме доньки, яка перебуває в Україні та є вагітною, наявні підстави для звільнення позивача із військової служби з підстав здійснення догляду за батьком.
Щодо вказаних доводів, суд зазначає, що згідно із частиною 1 статті 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.
Слід вказати, що обов`язок «здійснювати утримання батьків» та «здійснювати догляд за батьками», не є тотожнім у спірних правовідносинах.
Постійний догляд - це форма догляду за особами з різними фізичними або психічними обмеженнями, що вимагає постійної присутності доглядача для надання необхідної допомоги та підтримки.
Відповідно до ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Таке піклування, турбота може знаходити свій вияв у особистому догляді, наданні матеріальної допомоги, представництві, захисті прав та інтересів батьків у різних установах тощо.
Згідно зі ст.47 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними.
Обов`язок дітей утримувати батьків в першу чергу виникає на підставі кровного споріднення.
Статтею 203 СК України визначено, що дочка та син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.
Таким чином, обов`язок утримувати своїх батьків покладається як на сина, так і на доньку, або обох.
Відповідно до ст.204 Сімейного кодексу України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.
Однак, таких доказів як судове рішення, позивачем, ані до суду, ані відповідачу не надано.
Верховний Суд у постанові від 07.05.2025 у справі №420/30227/24 вказав, що відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення означає реальну відсутність осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятою статті 26 Закону № 2122-IX.
Таким чином, в контексті Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» поняття відсутність охоплює не лише фізичну відсутність особи, а й її нездатність виконувати обов`язки з догляду через об`єктивні обставини (перебування в полоні, відбування покарання, здійснення військової служби тощо).
Отже, з наявних у справі матеріалів суд встановив, що у батька позивача, крім позивача, є інший повнолітня донька, стосовно якої відсутні відомості, що вона не може здійснювати постійний догляд за своїм батьком з об`єктивних причин.
Окремо сум зазначає, що згідно інформації, що міститься у Витягу з рішення експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи від 25.08.2025 року №225/25/1736/В зазначено відомості про довірену особу для повідомлення у разі неможливості зв`язку з особою, а саме ОСОБА_26 .
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі письмові докази, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відстуність підстав для задоволення позову.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви, судові витрати не підлягають відшкодуванню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-
ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя К.С. Єфіменко

.