ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/4385/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі – ГУ ПФУ в м. Києві, відповідач 2), про:
визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №262840028261 від 13.02.2026 щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 06.05.2000 по 28.12.2000 та призначенні ОСОБА_1 пенсії за Списком №1 відповідно до положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-ІV, починаючи з 09.10.2025;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 06.05.2000 по 28.12.2000 та призначити й виплачувати пенсію за Списком №1 відповідно до положень статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” №1788-ХІІ починаючи з 09.10.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.02.2026 позивач звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
13.02.2026 ГУ ПФУ у Волинській області прийняло рішення №262840028261 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового страхового стажу 07 років 06 місяців. Повідомлено, що до пільгового стажу не зараховано період роботи з 06.05.2000 по 28.12.2000, згідно довідки №275 від 21.11.2025 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, оскільки даний період не підтверджено відомостями про атестацію робочого місця.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки до спеціального пільгового стажу позивача мають зараховуватись всі періоди роботи, що надають їй право виходу на пенсію за Списком №1, включно зі спірним періодом з 06.05.2000 по 28.12.2000, підтверджені записами трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.2004 та довідкою №275 від 21.11.2025 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, якою підтверджено період роботи позивача за Списком №1 - 07 років 09 місяців 27 днів.
Пільговий стаж позивача становить не менше половини спеціального стажу, передбаченого пунктом «а» частини першої статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, а тому пенсія на пільгових умовах призначається їй зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
З урахуванням наведеного позивач, яка досягнула 50-річного віку, маючи загальний стаж 22 роки 06 місяців 29 днів, який не заперечується пенсійним органом, з яких 07 років 09 місяці становить саме пільговий стаж, має право на призначення пенсії за Списком №1 відповідно до приписів пункту «а» частини першої статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.04.2026 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України).
У відзивах на позов від 15.04.2026 ГУ ПФУ у Волинській області та від 17.04.2026 ГУ ПФУ в м. Києві, кожен зокрема, позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення.
В обґрунтування своєї позиції вказали, що ОСОБА_1 06.02.2026 звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Розглянувши заяву позивача та додані до неї документи, рішенням ГУ ПФУ у Волинській області №262840028261 від 13.02.2026 позивачу відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.
Відповідно до наданих документів страховий стаж позивача становить 15 років 06 місяців 13 днів (з врахуванням додаткових років — 22 роки 06 місяців 29 днів), стаж роботи на пільгових умовах за Списком №1 — 07 років 02 місяці 07 днів, замість необхідних 07 років 06 місяців. Вік позивача 50 років.
Зазначає, що однією з умов набуття права на пільгове пенсійне забезпечення є документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
До пільгового стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення не враховано період роботи з 06.05.2000 по 28.12.2000 в ПАТ “Авдіївський коксохімічний завод” згідно довідки №275 від 21.11.2025 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, оскільки вказаний період роботи не підтверджений атестацією робочого місця. Так наказ про проведення атестації робочих місць №157 від 06.05.1995, а наступний наказ №278-к від 29.12.2000, тобто чергову атестацію проведено після спливу п`ятирічного терміну на проведення атестації робочих місць.
Враховуючи наведене, підстав для зарахування до пільгового страхового стажу позивача спірного періоду роботи немає, а тому рішення ГУ ПФУ у Волинській області №262840028261 від 13.02.2026 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є правомірним.
З наведених підстав відповідачі просили в задоволенні позовних вимог відмовити.
Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково з наступних мотивів та підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 06.02.2026 звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. До заяви були додано наступні документи: трудову книжку НОМЕР_1 від 04.10.2004; довідку про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №275 від 21.11.2025, видану ПАТ “Авдіївський коксохімічний завод”; паспорт; довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків та інші документи (а.с.11-18,20-22)
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Волинській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.02.2026. 
Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області №262840028261 від 13.02.2026 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Вказано, що пенсійний вік визначений статтею 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” становить 50 років, необхідний страховий стаж не менше 20 років у жінок, з них не менше 07 років 06 місяців – пільгового стажу.
Відповідно до наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 становить 15 років 06 місяців 13 днів (з врахуванням додаткових років — 22 роки 06 місяців 29 днів), стаж роботи на пільгових умовах за Списком №1 - 07 років 02 місяці 07 днів. Вік позивача 50 років.
До страхового стажу зараховані всі періоди роботи. До пільгового стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення не зараховано період роботи з 06.05.2000 по 28.12.2000 в ПАТ “Авдіївський коксохімічний завод” згідно довідки №275 від 21.11.2025 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, оскільки вказаний період роботи не підтверджено відомостями про атестацію робочого місця (а.с.22).
Позивач, не погодившись з відмовою ГУ ПФУ у Волинській області у зарахуванні до пільгового страхового стажу спірного періоду роботи та з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, звернулася за захистом своїх прав та інтересів до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі – Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36, від 24.06.2016 №461 (зі змінами) затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі – Список №1).
Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі – Порядок № 637).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637.
Згідно з пунктом 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. 
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку (коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються (розміщувалися) на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також у разі, коли майно (документи) підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (незалежно від місця їх реєстрації на території України) розташоване на території України та/або пошкоджене чи знищене внаслідок воєнних (бойових) дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови документального підтвердження пошкодження чи знищення майна (документів)), стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 Порядку №637, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_2 НОМЕР_1 від 04.10.2004, позивач з 25.04.1994 прийнята в цех уловлювання №2 вкладальником-пакувальником 2 розряду у ВАТ “Авдіївський коксохімічний завод” (наказ №77 від 22.04.1994); 18.05.1998 переведена апаратником центрифугування 3 розряду в цех уловлювання №2 (наказ №64 від 18.05.1998); 01.06.2001 переведена апаратником центрифугування сульфатного відділення 4 розряду (наказ №124к від 01.06.2001); 17.03.2006 переведена в Будинок культури, техніки і спорту костюмером 4 розряду (наказ №38 від 16.03.2006) (а.с.15-18).
Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №275 від 21.11.2025, виданою ПАТ “Авдіївський коксохімічний завод”, яка міститься в матеріалах справи, підтверджено, що позивач з 18.05.1998 по 16.03.2006 працювала повний робочий день у ПРАТ “Авдіївський коксохімічний завод” в цеху уловлювання №2 (виробництво коксопродуктів) за професією, посадою апаратники, у тому числі зайняті знесірченням газу, у виробництві продуктів з наявністю у повітрі робочої зони шкідливих речовин 1 або 2 класу небезпеки, а також концерогенів (апаратник центрифугування), що передбачено Списком №1.
У довідці зазначено стаж позивача за Списком №1 з 18.05.1998 по 16.03.2006 - 07 років 09 місяців 27 днів. Вказано про проведення в період роботи з 18.05.1998 по 16.03.2006 атестації робочих місць, що підтверджується наказами по комбінату №157 від 06.05.1995 (перша атестація), №278-к від 29.12.2000, №682 від 27.12.2005 (а.с.20).
Пунктом 3 Порядку Порядок №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Відтак, відповідними письмовими доказами підтверджується, що у період з 18.05.1998 по 16.03.2006 позивач працювала у ПРАТ “Авдіївський коксохімічний завод”, повний робочий день в цеху уловлювання №2 (виробництво коксопродуктів) за професією, посадою апаратники, у тому числі зайняті знесірченням газу, у виробництві продуктів з наявністю у повітрі робочої зони шкідливих речовин 1 або 2 класу небезпеки, а також концерогенів (апаратник центрифугування), що передбачено Списком №1, а підприємство була проведена атестації робочих місць.
Разом з тим, зі спірного рішення ГУ ПФУ у Волинській області №262840028261 від 13.02.2026 вбачається, що до пільгового стажу позивача за Списком №1 згідно наданих документів зараховано - 07 років 02 місяці 07 днів, разом з тим, до пільгового стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення не зараховано період роботи з 06.05.2000 по 28.12.2000 в ПАТ “Авдіївський коксохімічний завод” згідно довідки №275 від 21.11.2025 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, оскільки вказаний період роботи не підтверджено відомостями про атестацію робочого місця.
Посилання відповідача на відсутність інформації про атестацію робочих місць за період роботи 06.05.2000 по 28.12.2000 суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за зами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (442-92-п), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, вина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку №442 встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
З аналізу чинного законодавств можна зробити висновок, що законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці 21.08.1992р. (п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, й, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики 18.11.2005р. №383.
За змістом пунктів 1 та 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442, що набрав чинності 21.08.1992р., атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних них факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 Порядку № 442 передбачено, що атестація робочих місць за умовами проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного років.
Згідно з підпунктами 4.1 - 4.3 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами з 21.08.1992р.. відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджено за результатами атестації.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01. 09.1992 р. № 41.
Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Відповідно до положень Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Крім того, згідно з частиною 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Вказані правові висновки також відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 02.04.2019 року по справі № 428/1695/17, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17 , від 31 січня 2019 року у справі № 423/1450/17, від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а , що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних(надуманих) підстав.
Верховний Суд звернув увагу на правову позицію Верховного Суду України (постанова ВСУ від 16.09.2014 у справі №21-307а14), в якій зазначено, що в тому разі, коли чергова атестація робочих місць була проведена з порушенням строків, передбачених Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці (постанова КМУ від 01.08.1992 № 442), а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
19.02.2020 Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі №520/15025/16-а, в якій зазначила, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі №21-183а13, від 25.11.2014 у справі №21-519а14, від 10.03.2015, від 17.03.2015 у справах №21-51а15 та №21-585а14, від 14.04.2015 у справі №21-383а14, від 02.12.2015 у справі №21-1329а15, від 10.02.2016 у справі №21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі №21-6501а15 щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
У справі №520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
У період між атестаціями позивач працювала на посаді, яка віднесена до переліку робіт, зайнятість на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, а тому відповідач 1 протиправно не зарахував період роботи з 06.05.2000 по 28.12.2000 до пільгового стажу позивача за Списком №1.
Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ у Волинській області №262840028261 від 13.02.2026 щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 06.05.2000 по 28.12.2000 та відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” є передчасним, необгрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Отже, підсумовуючи все вищенаведене, суд вважає, що подані позивачем документи належним чином підтверджують трудовий стаж позивача, необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за періоди роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Волинській області №262840028261 від 13.02.2026 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати позивачу до її пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 06.05.2000 по 28.12.2000 у ПАТ “Авдіївський коксохімічний завод”.
Стосовно вимог позивача призначити й виплачувати їй пенсію за Списком №1 відповідно до положень статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” №1788-ХІІ починаючи з 09.10.2025, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Таким чином, у випадку, коли законом встановлені повноваження суб`єкта владних повноважень в імперативній формі, суд зобов`язує його прийняти конкретне рішення чи вчинити конкретну дію. Натомість, у випадку, коли суб`єкт наділений певними дискреційними повноваженнями, суд повинен вказати на виявлені порушення при здійсненні таких повноважень та зазначити норму закону, яку суб`єкт владних повноважень (відповідач) повинен застосувати при вчиненні дій (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.
Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. 
Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин. Аналогічна позиції, викладені в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008, постанові ВАСУ від 28.07.2015 справа № К/800/34016/14 відповідно до яких, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. 
Окрім того, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, натомість просить суд зобов`язати призначити й виплачувати їй пенсію за Списком №1 відповідно до положень статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, право на призначення пенсії за яким не було предметом розгляду ГУ ПФУ у Волинській області, та жодних рішень щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” пенсійним органом не приймалось.
З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області потворно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.02.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням зарахованого стажу та висновків, викладених у судовому рішенні та про відмову в задоволенні решти позовних вимог. 
При вирішенні спору в частині позовних вимог зобов`язального характеру, заявлених до ГУ ПФУ в м. Києві, суд враховує наступне.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу IV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами пункту 4.10 розділу IV Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.
Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Так, у межах спірних правовідносин заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Волинській області та за результатом її розгляду прийнято спірне рішення . 
Суд зауважує, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.
Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку №22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язального характеру є ГУ ПФУ у Волинській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву позивача про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову.
Натомість, ГУ ПФУ в м. Києві не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача. Згідно з пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 ГУ ПФУ в м. Києві визначено як суб`єкт, який буде здійснювати виплату пенсії позивачу за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання (в разі її призначення/перерахунку).
Отже, позовні вимоги до ГУ ПФУ в м. Києві заявлені безпідставно.
З наведених вище підстав, позовні вимоги належить задовольнити частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправним рішення ГУ ПФУ у Волинській області №262840028261 від 13.02.2026 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу за Списком №1 періоду роботи з 06.05.2000 по 28.12.2000 в ПАТ “Авдіївський коксохімічний завод” та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.02.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням зарахованого стажу та висновків, викладених у судовому рішенні.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області судовий збір в сумі 532,48 грн, сплачений згідно із квитанцією до платіжної інструкції від 09.04.2026 (а. с. 8).
Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №262840028261 від 13.02.2026 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу за Списком №1 періоду роботи з 06.05.2000 по 28.12.2000 в ПАТ “Авдіївський коксохімічний завод”.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.02.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням зарахованого стажу та висновків, викладених у судовому рішенні.
В задоволені решти позовних вимог відмовити. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у розмірі 532,48 грн (п`ятсот тридцять дві гривні 48 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано .У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, код ЄДРПОУ 13358826). 
Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, код ЄДРПОУ 42098368). 

Суддя Р.С. Денисюк