Подільський районний суд міста Києва

Справа № 758/18319/25 
Провадження № 
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2026 року Подільський районний суд м. Києва в складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 12025100070002129 від 21.10.2025 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого завідувачем відділу в ТОВ «Сільпо-Фуд», неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,
за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин за таких обставин.
Так, у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час однак не пізніше 21.10.2025, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, з корисливих мотивів, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу обіг якого обмежено- канабіс, з метою збуту. З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, однак не пізніше 21.10.2025, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено- канабіс, який залишив зберігати при собі, з метою подальшого збуту третім особам до 21.10.2025. 
У подальшому, 21.10.2025 о 18 год. 40 хв., за адресою: м. Київ, просп. Георгія Гонгадзе, 5, працівниками поліції зупинено ОСОБА_3 , у якого під час проведення особистого обшуку виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено- канабіс, масою 230,88 г який останній зберігав з метою подальшого збуту. Після чого, 21.10.2025, у період часу з 23 год. 20 хв. по 23 год. 44 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 , за результатами якого виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, масою 0,40 г, який останній зберігав з метою подальшого збуту. Загальна маса вилучених речовин, а саме наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабіс складає 231, 28 г. Канабіс, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №1 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено», в Таблиці ІІ, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено. Згідно наказу № 634 від 29.07.2010 року Міністерства охорони здоров`я України, «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01.08.2000 № 188» встановлено що до 5,0 г канабісу є невеликим розміром, від 500,0 до 2500,0 г є великим розміром, 2500,0 і більше є особливо великим розміром. 
Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу з метою збуту.
Обвинувачений ОСОБА_3 в суді визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, щиро розкаявся та підтвердив встановлені судом обставини, фактичні обставини справи, вид та масу наркотичного засобу, кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорював, дав показання суду, що восени 2025 року у інтернет-магазині в додатку "Телеграм" замовив спочатку для себе, а потім для збуту канабіс, масою приблизно 230 г, вартістю приблизно 30000 грн. 
У період часу з 20 по 21 жовтня 2025 року, точну дату не пам`ятає, йому доставлено канабіс розфасований у 81 зіп-пакетик. Після чого, коли він відійшов 50 метрів від поштомату (30 секунд), то був затриманий співробітниками поліції, на запитання яких, чи має він при собі заборонені речовини, відповів ствердно, під час особистого обшуку у нього вилучено канабіс. Крім того, після цього у нього вдома проведено обшук, в ході якого вилучено канабіс. Точно не пам`ятає коли це відбулось, приблизно в 2025 році він натрапив на рекламу в телеграм каналах, де «пропонували», він додався до цих телеграм каналів і перебував у них деякий час. Після цього певний проміжок часу, він бездіяв. 
Приблизно в жовтні 2025 року він вирішив замовити канабіс щоб його продати. Приблизно о 18:00 він забрав у поштоматі НП посилку, в якій був канабіс. Він пройшов метрів 50, його зупинили представники поліції, повідомили, що здійснюють патрулювання, перевірили та запитали що в коробці, він їм одразу все відповів. Це був момент його фактичного затримання. 
Йому задавали різні питання на які він добровільно відповідав, нічого не приховуючи, взяли його телефон, запитали пароль, він одразу його повідомив.
Все що в нього запитували по телефону він усе коментував, далі викликали СОГ. СОГ прибула і вже почався процес затримання під протокол. 
Вони запитували практично те саме що і працівники поліції до того як прибула СОГ він одразу повідомив максимально все про себе. Він одразу визнав всі обставини, щиро каявся і визнав провину. Далі почався процес затримання під відеозйомку. Він знову повідомив під протокол свій номер телефону та надав дозвіл на його огляд. Цей весь процес відбувався досить довго, десь з 18:00 до 22:00. Далі вони разом проїхали по його адресі проживання для проведення обшуку. Разом з його дівчиною вони добровільно відкрили двері і він добровільно повідомив які ще речовини він має вдома і все добровільно видав.
Далі адвокат з БПД порадив йому відмовитись від допиту після обшуку. 
Він був втомлений дуже морально і фізично і тому відмовився, але він сказав, що відмовляється лише зараз, а надалі буде співпрацювати зі слідством. 
Далі його доставили до відділку поліції. 230 г це те що отримував на пошті, з моменту замовлення до отримання 3-4 дні. 0.4 г залишились у нього від власного вживання, придбав у 2025 році. Це дві різні поставки.
Замовляв у телеграм каналі, в телеграм чаті спілкувався з невідомою йому людиною. Це умовний магазин, через засоби інтернету, додаток телеграм. 
Замовляв і для себе і для збуту. 230 г це для збуту. Не пам`ятає скільки це коштувало, орієнтовно 30 тисяч гривень. У нього був кредит у монобанку, що йому треба погасити. Він забирав на новій пошті або день в день або через день, саме ця посилка переадресовувалась, і тому він точно не пам`ятає дати.
Пам`ятає, що замовив у поштомат, а вона поїхала на відділення та не пам`ятає чи це в той же день було чи на наступний день. Він забрав посилку і не встиг дійти додому оскільки був затриманий. «Це» вже було все розфасовано в посилці. 81 пакетик був. Він на той момент вже розумів як розкласти, в нього був намір розкласти закладки. Це невизначене коло осіб, розкласти закладки потрібно просто. Посилка прибула все ж таки до поштомату, він її забрав, пройшов 50 метрів і його зупинили. Він озирнувся коли забирав посилку, але нічого підозрілого не побачив. Відійшов від місця отримання посилки, та десь через секунд 30 його затримали. Наркозалежним себе не вважає. 
Лікування не проходив. Обставини визнає повністю, що викладені в обвинувальному акті. Думав збути разом 230г+0.4г. Підтвердив, що були переписки щодо наркотичних засобів. У переписці в тому числі зазначається про вищевказану закупівлю. В нього вилучили і він не встиг збути. 
Щодо характеру переписки, а саме фотознімків, це не питання в контексті обвинувачення. Анкетних даних йому невідомо, відомий лише нікнейм у телеграмі. Наркотики до 21.10.2025 він отримував для власного вживання. 
В посилці з наркотичними засобами йому відправили грошові кошти, однак це не стосується провадження. Події до 21.10.2025 відмовився пояснювати, бо це виходить за межі обвинувачення. Він отримав ці кошти, але в обвинувальному акті нічого не зазначено про ці кошти. Фактично особа з якою він переписувався йому не відома. Він погано ставиться до вчиненого ним правопорушення. 
Він засуджує збут і наслідки які можуть бути за це. Від подій 21.10.2025 і до сьогодні він уже зовсім інша людина. Він негативно ставиться до збуту і вживання наркотичних засобів. Йому невідомо, що в тих місцях на фотознімках зберігаються наркотичні засоби. Щодо «закладок» - його в цьому не обвинувачують в обвинувальному акті. Щодо грошових коштів, скористався ст. 18 КПК України. Його обвинувачують за конкретною подією і він її визнає. 
Він здійснював вхід в нову пошту не під своїм ім`ям щоб не «світити» своє ім`я.
В нього на той момент не було іншого телефону, був лише той що вилучили.
Його протиправні дії полягали в тому, що він замовив речовину та мав намір її збути. З моменту затримання доповідав поліції, що він має при собі та що він мав із цим робити. Під час досудового розслідування своєчасно прибував на допити, давав показання. Надав дозвіл на огляд телефону, надав пароль добровільно, готовий понести покарання. Про інших осіб орган досудового розслідування не повідомляв, оскільки йому про них нічого не відомо, вважає, що він повідомив усі дані та відомості про вчинення кримінального правопорушення та про обставини справи. Грошові кошти не належать йому, просить перерахувати їх на ЗСУ, йому невідомо кому вони належать, як опинились у посилці йому теж невідомо. Від моменту затримання його життя, як він побував у слідчому ізоляторі, змінилось, він зрозумів, що то, найжахливіше, що може бути, там пробув 7-10 днів, дуже боявся втратити роботу.
Не хотів залишитись без роботи, вона йому дійсно подобається, обговорив це з керівником. Почав працювати кожен день по 14 годин, щоб забути те все, що він зробив. Намагається приділяти більше уваги своїм близьким, намагається довести, що він виправляється, пройшов програму навчання для підвищення та його перевели на іншу посаду. На теперішній час для себе займає дуже відповідальну посаду. Втомився жити в стані невагомості, зрозумів чого він хоче.
Зараз він працює на посаді завідувача відділу філії ТОВ «Сільпо-Фуд», це дуже велика відповідальність для нього, в нього в підпорядкуванні 26 осіб.
Він дійсно цим хоче сказати, що його слова про щире каяття це не якась «надумка». Це дійсно його позиція, він хоче змінити своє життя та не хоче бути пов`язаним з тим, що пов`язано з протиправністю, засуджує свої дії, він не мав так робити, тоді це не розумів, але розуміє це зараз, шкодує про вчинене та йому соромно за свої дії перед суспільством, собою, близькими.
Поведінку свою змінив, висновки також зробив, намагався не лише словами, а й діями показати близьким і суспільству, що він змінюється. 
Видалив усі телеграм-канали, що з цим пов`язані. З усіх ресурсів вийшов, що з цим пов`язані. В нього зараз суттєве просування по кар`єрі.
Заробітна плата підвищилась, він хоче заробляти чесно. 
Зараз отримує 38 тисяч гривень, раніше отримував 27 тисяч гривень. 
На теперішній час, має родину (мати, відчим (батько), дівчина (цивільний шлюб)), близьких осіб із якими перебуває в тісних зв`язках, має реальний план подальшого життя: працювати, підвищувати показники філії на якій працює, щоб далі кар`єрно зрости до менеджера проєктів, скласти родину, чесно добропорядно жити.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
При цьому судом сторонам роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи письмовими доказами сторони обвинувачення (з урахуванням вступної промови сторони захисту та доказів, які сторона обвинувачення додатково надала в частині оспорювання наявності обставин, що пом`якшують покарання), свідків сторони обвинувачення (з урахуванням вступної промови сторони захисту та свідків, яких сторона обвинувачення додатково заявила в частині оспорювання наявності обставин, що пом`якшують покарання), письмовими доказами сторони захисту, досудовою доповіддю, допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. 
Під час судового розгляду сторони, за взаємною згодою, відмовились від допиту свідків сторони обвинувачення.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст. 307 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу з метою збуту.
При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд , враховує те, що відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Згідно з положеннями ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Таким чином, за змістом ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. При цьому суд має врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України. З метою встановлення обставин, що пом`якшують покарання, судом за клопотаннями сторін досліджено: витяг з ЄРДР; рапорт о/у ВКП Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , відповідно до якого « ОСОБА_3 повідомив, що зберігає у картонній коробці пластикове відро з-під гіпсу, в середині якого знаходиться 81 згорток із канабісом»; рапорт о/у ВКП Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , відповідно до якого « ОСОБА_3 повідомив, що має в пластиковому відрі від гіпсу, зі слів ОСОБА_3 , наркотичну речовину рослинного походження «канабіс» приблизно 250 грам»; рапорт оперативного чергового Подільського УП ГУНП у м. Києві, відповідно до якого « ОСОБА_3 , повідомив, що має в пластиковому відрі приблизно 250 грам зі слів канабіс»; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; заяву про те, що ОСОБА_3 не надав згоду на відбір у нього біологічного матеріалу та на проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) та на внесення геномної інформації щодо нього до Електронного реєстру геномної інформації людини, оскільки такі дії не направлені на встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні №12025100070002129; заяву ОСОБА_3 про надання добровільного дозволу на огляд його мобільного телефону Айфон 14 імеі НОМЕР_1 імеі2 НОМЕР_2 , пароль 1405 від 21.10.2025; протокол огляду телефону від 22.10.2025, відповідно до якого при вході в додаток Телеграм, встановлено, що вхід у акаунт здійснено з телефону НОМЕР_3 , в додатку наявні листування; протокол додаткового огляду телефону від 10.11.2025, відповідно до якого при вході в додаток Телеграм, встановлено, що вхід у акаунт здійснено з телефону НОМЕР_3 , в додатку наявні листування з ботом під назвою ІНФОРМАЦІЯ_6, а також «Вихідні до 24.10», також встановлено, що в додатку Телеграм також збережений вхід у акаунт з мобільного номеру телефону НОМЕР_4 , на якому наявне листування та телеграм канали: листування з «Нова Пошта»; канал «ІНФОРМАЦІЯ_4», канал « ІНФОРМАЦІЯ_3, канал під назвою в вигляді символу чорного серця, канал «ІНФОРМАЦІЯ_5». Листування з «Нова Пошта»: листування з оператором відбувається стосовно поштового відправлення 20451274317710 (59001481337835 номер переадресування) тобто щодо посилки, що виявлено та вилучено під час затримання ОСОБА_3 .
Суд не може погодитися з доводами прокурора про те, що в указаному провадженні відсутні підстави для визнання обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 - щире каяття, через те, що, як вважає прокурор, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б підтверджували наявність вказаної обставини, оскільки вказані доводи не лише не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, що досліджені судом, а прямо суперечать їм, з урахуванням того, що обвинувачений не лише повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, а й окремими діями сприяв розкриттю вчиненого ним злочину (зовнішній прояв щирого каяття), в повному обсязі під час судового розгляду підтвердив щире каяття в межах обвинувачення, що в сукупності дає суду достатньо підстав для висновку про його щире каяття. 
Враховуючи викладене, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 66 КК України, визнає щире каяття.
Суд не може погодитися з доводами сторони захисту про те, що в указаному провадженні встановлено обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, через те, що, як вважає сторона захисту, в матеріалах кримінального провадження наявні дані, які підтверджують указану обставину. Вказані доводи дійсно ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, що досліджені судом, та підтверджуються, тим, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, окремими діями сприяв розкриттю вчиненого ним злочину. 
Однак, у повному обсязі під час судового розгляду не підтверджено обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення в межах обвинувачення, що не дає суду достатніх підстав для висновку про його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Зокрема, спосіб викриття обвинуваченого та характер отриманих стороною обвинувачення доказів свідчить про відсутність необхідності в активному сприянні розкриттю кримінального правопорушення зі сторони обвинуваченого. При цьому, окремі дії обвинуваченого спрямовані на сприяння розкриттю вчиненого ним злочину суд враховує, як прояв щирого каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, офіційно працює, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, та обирає йому покарання у виді позбавлення волі. Враховуючи особу винного, його молодий вік (23 роки), позитивні характеристики за місцем проживання, його щире каяття у скоєному, ставлення обвинуваченого до скоєного, те, що він зробив для себе відповідні висновки, тяжких наслідків від вчиненого не настало, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, але в умовах нагляду за його поведінкою уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування з 21.10.2025 по 28.10.2025 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
При цьому суд не застосовує спеціальну конфіскацію грошових коштів у сумі 15000 грн., які постановою слідчого визнані речовим доказом і вважає необхідним залишити у власності особи, якій вони належали, мотивуючи свою позицію наступним. Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України під час ухвалення рішення суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів. Указана норма передбачає, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Дана процесуальна норма кореспондується з матеріальною нормою права ст.96-1, ст.96-2 КК. Зокрема, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 96-1 КК). Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;
4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Крім того, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Для вирішення питання про обґрунтованість та необхідність втручання держави в право особи на мирне володіння майном, необхідно встановити, чи було таке втручання законним, чи відповідало воно загальному суспільному інтересу, чи забезпечило втручання необхідний справедливий баланс між захистом права власності та вимогами загального інтересу з огляду на свободу розсуду, якою наділена держава у цій сфері. 
Отже, в кожному конкретному випадку суд має не тільки послатися на наявність для цього формальних підстав, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар». У даному кримінальному провадженні суд встановив, що обвинувачений під час події не користувався грошовими коштами, не обізнаний про власника грошових коштів і про обставини долучення вказаних грошових коштів до відправлення, будь-яких доказів стороною обвинувачення не надано.
Припущення сторони обвинувачення про обізнаність власника грошових коштів із протиправним характером дій ОСОБА_3 та про належність грошових коштів саме ОСОБА_3 в суді не доведено, тому застосування спеціальної конфіскації буде мати ознаки незаконного втручання у право власності. 
Водночас, керуючись приписами статей 96-1, 96-2 КК України суд вважає необхідним застосувати спецконфіскацію і звернути у власність держави використаний ОСОБА_3 для вчинення злочину мобільний телефон марки «Iphone 14» темно синього кольору в прозорому чохлі IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який визнаний постановою слідчого речовим доказом.
Підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експертів на досудовому розслідуванні, з них: 1337 грн. 10 коп. за висновком експерта № СЕ-19/111-25/65037-НЗПРАП від 22 жовтня 2025 року, 2 674 грн. 20 коп. за висновком експерта № СЕ-19/111-25/65135-НЗПРАП від 31 жовтня 2025 року, 2 674 грн. 20 коп. за висновком експерта № СЕ-19/111-25/65138-НЗПРАП від 31 жовтня 2025 року.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді застави до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.
На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2025 року на майно вилучене в ОСОБА_3 підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В: 

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном (3) три роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:
1/ періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2/ повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3/ не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування з 21.10.2025 по 28.10.2025 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази в кримінальному провадженні:
1/ грошові кошти в сумі 15000 гривень (15 купюр по 1000 гривень) - повернути власнику;
2/ Відро білого кольору, що обмотане чорною плівкою, в середині якого суміш білого кольору; 81 зіп пакет; вилучений канабіс, загальною масою, 227,99 г, 2,89 г, 0,4г переданий на зберігання до камери схову Подільського УП ГУНП у м. Києві - знищити.
На підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та вилучити у власність держави мобільний телефон марки «Iphone 14» темно синього кольору в прозорому чохлі IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 ..
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів на досудовому розслідуванні в сумі 6 685 грн. 50 коп.
Запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_3 залишити без змін до вступу вироку в законну силу. Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 181680 гривень (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень), внесену ОСОБА_8 на виконання ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 23.10.2025 (справа № 758/16773/25) повернути заставодавцю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2025 року на майно вилучене в ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя:  ОСОБА_9