ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2026 | м. Дніпро | Справа № 904/3528/26

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства "Укрзалізниця", м. Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро 
до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область 
про стягнення штрафу 

Без виклику (повідомлення) учасників справи

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі - відповідач) штраф у розмірі 231 420,00 грн.
Ухвалою від 16.06.2026 позовну заяву залишено без руху.
18.06.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою від 22.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. 
01.07.2026 через систему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" надійшов відзив на позов, в якому він проти позову заперечує.
Крім того, 01.07.2026 через систему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" надійшла заява про застосування строку позовної давності.
Також відповідач надав клопотання, в якому просив розглядати справу № 904/1119/26 у загальному провадженні а також заяву про витребування доказів.
21.07.2026 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив.
Ухвалою від 27.07.2026 у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про витребування доказів відмовлено. У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.
Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.
Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Суд бере до уваги, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.
Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.
Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.
Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
При цьому, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).
Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.
Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Враховуючи викладене, 15.09.2026 справу розглянуто по суті в межах розумного строку.
Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.
Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до електронного повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-00178353/2020-001 від 13.03.2020 АТ "Укрзалізниця" засвідчило прийняття від ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом. Відтак, ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" приєднано АТ "Українська залізниця" до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, а також виявленою нестачею вантажу у вагонах при перевезенні.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.
Відповідач зазначає, що в порушення вимог п. 10 Правил складання актів комерційні акти №№ 467004/160, 467004/161, 467004/162, 467004/163 від 15.06.2025р. не містять підписів начальника вантажного району та працівника станції, який особисто здійснював перевірку, а підписані від імені залізниці лише однією уповноваженою особою — начальником станції Марущак А.О.. Зазначені комерційні акти не можна віднести до належних та допустимих доказів у справі, виходячи з того, що їх оформлено з порушенням вимог пункту 10 Правил складання актів за відсутності обов`язкового підпису начальника вантажного району та працівника станції, який особисто здійснював перевірку, так як підписання комерційних актів іншими працівниками залізниці замість зазначеної посадової особи не допускається.
На думку відповідача, виписка з книги контрольних зважувань від 15.06.2025 не є належним та допустимим доказом, так як ведення Книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах передбачене Інструкцією з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003 №147-Ц, яка не пройшла державну реєстрацію у Міністерстві юстиції України та є внутрішнім документом позивача, що не може спростовувати фактичних обставин, встановлених згідно належних доказів у справі (комерційних актів).
01.07.2026 від Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про застосування строків позовної давності в якому просить суд застосувати позовну давність щодо позовних вимог.

ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ.
Позивач зазначив, що комерційні акти, що є предметом розгляду в даній справі з боку залізниці містить підписи начальника станції Марущак А.О.., агента комерційного Безугла А.В. (працівник станції, який особисто здійснював перевірку та який відповідно до наказу від 16.05.2025 № 70/ДС підписує комерційні акти замість начальника вантажного двору) та агента комерційного ОСОБА_1 (працівник станції, який відповідно до наказу від 16.05.2025 № 70/ДС підписує комерційні акти як змінний агент комерційний, який проводив видачу вантажу).
Позивач вказує, що комерційні акти, на підставі яких відповідач притягується до відповідальності, оформлені за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, а відтак, є належним доказом по справі.
Також позивач повідомляє, що пункт 10 Правил складання актів та сам бланк комерційного акта, затверджений Додатком 1 до пункту 1 Правил складання актів, передбачають лише один підпис представника одержувача. Саме тому в комерційному акті наявний підпис лише одного представника одержувача, а саме прийомоздавальника ТОВ «Сталь України» Міхальчук А.В. При цьому позивач наголошує, що залізниця не наділена повноваженнями визначати коло підписантів з боку одержувача, і примушувати його до залучення додаткових осіб для засвідчення акта.
Позивач зазначає, що з листа Служби кадрової та соціальної політики регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» від 25.02.2026 № 145 слідує, що на момент складення комерційного акту посада начальника району (вантажного) була вакантною і, як наслідок, підписати його було фізично ніким.
Водночас, наказом начальника станції Кривий Ріг-Головний від 16.05.2025 № 70/ДС визначено коло осіб, які мають право підпису замість начальника вантажного району. До переліку цих осіб, зокрема, включено агентів комерційних, які є підписантами комерційних актів, що є предметом розгляду даної справи.
Таким чином, позивач вважає, що дії залізниці відносно підписання комерційного акту повністю узгоджуються з положеннями п. 10 Правил складання актів та висновком Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 23.11.2018 по справі № 916/2450/17.
Також позивач вказує, що як вбачається з листа начальника станції від 07.04.2026 № ДС Кр.Ріг-Голов-01/177, станція Кривий Ріг-Головний має два місця роботи –зони обслуговування працівниками господарства вантажної та комерційної роботи, які територіально віддалені один від одного та знаходяться на різних станціях.
Перша зона роботи – це станція Кривий Ріг-Головний, до якої входять безпосередньо станція Кривий Ріг-Головний та вантажний район, який примикає до станції Кривий Ріг-Головний (усі комерційні акти, що складаються на території станції та вантажного району згідно наказу начальника станції Кривий Ріг-Головний № 70/ДС від 16.05.2025 підписуються начальником району(вантажного) або особою яка його заміщає на час відсутності.
Друга зона роботи – це під`їзна колія ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», робочі місця працівників вантажного господарства розташовані на станції Східна-Сортувальна. Станція Східно-Сортувальна з`єднана зі станцією Кривий Ріг-Головний перегоном, що обслуговується поїзним локомотивом, а подавання вагонів на під`їзну колію ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» часто здійснюється не через станцію Кривий Ріг-Головний, а через станцію Новоблочна. Приймально-здавальні операції здійснюються безпосередньо на під`їзній колії після подавання. Круг обов`язків начальника вантажного району не розповсюджується на робочі місця, що розташовані на під`їзній колії ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ». Тому наказом начальника станції Кривий Ріг-Головний № 70/ДС від 16.05.2025 визначені особи (агенти комерційні), які мають право підпису комерційних актів, які складаються на під`їзній колії ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» замість начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи).
Позивач зазначає, що комерційні акти від 15.06.2025 станцією Кривий Ріг-Головний був складений на під`їзній колії одержувача, адже, як вбачається з розділу Д цього акта, зважування вагонів здійснювалося на вагах одержувача працівниками одержувача та по заявці одержувача. Тобто, перевірка маси вантажу у вагонах здійснювалася на під`їзній колії одержувача при видачі вантажу. Саме тому особи, зазначені в п. 2.2 наказу від 16.05.2025 № 70/ДС, мали право підпису комерційних актів.
Позивач звертає увагу, що право залізниці складати комерційні акти на під`їзних коліях (в даному випадку на ст. Східно-Сортувальна під`їзної колії ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ») передбачено п. 4 Правил складання актів, де, зокрема, сказано, що комерційні акти складаються при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватися до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього.
Щодо строку позовної давності, позивач зазначив, що відповідно до електронного повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-00178353/2020-001 від 13.03.2020 року АТ «Укрзалізниця» засвідчило прийняття від ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.
Таким чином, 13.03.2020 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі – Договір).
Пунктом 7.3. Договору сторони погодили, що строк позовної давності за вимогами Перевізника до Замовників, що випливають з перевезення, становить три роки.
Форма та зміст накладної визначені Додатком 1 до Правил оформлення перевізних документів та включає застереження такого змісту (міститься в самому низу накладної): «Вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних у накладній, відповідно до статей 24, 122 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457».
Позивач вказує, що перевезення вантажів здійснюються та організовуються на підставі Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом. Надання послуг за Договором підтверджується, зокрема, накладною, яка складається згідно з Додатком 1 до Правил оформлення перевізних документів, та містить застереження щодо відповідальності відправника відповідно до статей 24, 122 Статуту залізниць України.
Позивач наполягає, що, оскільки накладна оформлялась в рамках укладеного між сторонами Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, строк позовної давності по даному спору становить три роки.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є наявність чи відсутність порушення відповідачем при оформленні накладної та неправильного зазначення в ній маси вантажу, обґрунтованість нарахування штрафу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
Відповідно до електронного повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-00178353/2020-001 від 13.03.2020 Акціонерне товариство "Укрзалізниця" засвідчило прийняття від Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №00178353/2020-001 від 13.03.2020 та повідомило останньому про присвоєні йому коди: 1. відправника/одержувача 8887; 2. платника 8127810 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.
Повідомлення підписано електронним підписом інженера 2 категорії Рудник Надією Валеріївною 13.03.2020 о 15:30год.
Таким чином, 13.03.2020 між Акціонерним товариством "Укрзалізниця" та від Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.
Предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою (пункт 1.1 договору).
Надання послуг за цим договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами (пункт 1.4 договору).
Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (пункт 1.5 договору).
Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 договору (пункт 1.10 договору).
Відповідно до п. 2.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема, сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника (пункт 2.1.4); відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (пункт 2.1.5).
Відповідно до пункту 2.3 договору перевізник зобов`язаний, зокрема, приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації, розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та Збірнику тарифів (пункт 2.3.2); складати документи, передбачені п. 1.3, 1.4 та розд. 4 договору, щодо нарахування сум платежів (пункт 2.3.5).
Строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з перевезення, становить три роки (пункт 7.3 договору).
Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається Перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору. На звернення замовника умови договору застосовуються до відносин з замовником, які виникли між сторонами до його укладення та введення в дію (пункт 12.1 договору).
11.06.2025 зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці по накладній № 45450640 у вагоні № 54751755 ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» був відправлений вантаж «Вугілля» на станцію Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці, на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
14.06.2025 вагон №54751755 по накладній № 45450640 прибув на станцію призначення Кривий Ріг Головний. По заявці вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» згідно ст.52 Статуту залізниць України, даний вантаж було переважено на справних статистичних 150 тн вагах № 10021 вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», повіренних 24.03.2025 ДП «Кривбасстандартметрологія» та виявлено, що у вагоні № 54751755 фактична маса вантажу не відповідає тій, що зазначена в накладній, а саме: по документу тара вагона 22350 кг, нетто 67550 кг, після зважування брутто 89050 кг, тара по документу 22350 кг, нетто 66700 кг, що менше документа на 850 кг.
За даними обставинами станцією призначення Кривий Ріг Головний був складений комерційний акт ф.ГУ-22 від 15.06.2025 № 467004/160, який підписаний представником вантажоодержувача по довіреності від 11.03.2025 № 14-134юр.
12.06.2025 зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці по накладній № 45464559 у вагоні № 53603007 ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» був відправлений вантаж «Вугілля» на станцію Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці, на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
14.06.2025 вагон №53603007 по накладній № 45464559 прибув на станцію призначення Кривий Ріг Головний. По заявці вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» згідно ст.52 Статуту залізниць України, даний вантаж було переважено на справних статистичних 150 тн вагах № 10021 вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», повіренних 24.03.2025 ДП «Кривбасстандартметрологія» та виявлено, що у вагоні № 53603007 фактична маса вантажу не відповідає тій, що зазначена в накладній, а саме: по документу тара вагона 22800 кг, нетто 70000 кг, після зважування брутто 91900 кг, тара по документу 22800 кг, нетто 69100 кг, що менше документа на 900 кг.
За даними обставинами станцією призначення Кривий Ріг Головний був складений комерційний акт ф.ГУ-22 від 15.06.2025 № 467004/161, який підписаний представником вантажоодержувача по Довіреності від 11.03.2025 № 14-134юр.
12.06.2025 зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці по накладній № 45470234 у вагоні № 52171261 ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» був відправлений вантаж «Вугілля» на станцію Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці, на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
14.06.2025 вагон №52171261 по накладній № 45470234 прибув на станцію призначення Кривий Ріг Головний. По заявці вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» згідно ст.52 Статуту залізниць України, даний вантаж було переважено на справних статистичних 150 тн вагах № 10021 вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», повіренних 24.03.2025 ДП «Кривбасстандартметрологія» та виявлено, що: у вагоні № 52171261 фактична маса вантажу не відповідає тій, що зазначена в накладній, а саме: по документу тара вагона 23800 кг, нетто 68650 кг, після зважування брутто 91600 кг, тара по документу 23800 кг, нетто 67800 кг, що менше документа на 850 кг.
За даними обставинами станцією призначення Кривий Ріг Головний був складений комерційний акт ф.ГУ-22 від 15.06.2025 № 467004/162, який підписаний представником вантажоодержувача по Довіреності від 11.03.2025 № 14-134юр.
13.06.2025 зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці по накладній № 45475837 у вагоні № 60360310 ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» був відправлений вантаж «Вугілля» на станцію Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці, на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
14.06.2025 вагон №60360310 по накладній № 45475837 прибув на станцію призначення Кривий Ріг Головний. По заявці вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» згідно ст.52 Статуту залізниць України, даний вантаж було переважено на справних статистичних 150 тн вагах № 10021 вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», повіренних 24.03.2025 ДП «Кривбасстандартметрологія» та виявлено, що у вагоні № 60360310 фактична маса вантажу не відповідає тій, що зазначена в накладній, а саме: по документу тара вагона 21650 кг, нетто 68550 кг, після зважування брутто 89150 кг, тара по документу 21650 кг, нетто 67500 кг, що менше документа на 1050 кг.
За даними обставинами станцією призначення Кривий Ріг Головний був складений комерційний акт ф.ГУ-22 від 15.06.2025 № 467004/163, який підписаний представником вантажоодержувача по Довіреності від 11.03.2025 № 14-134юр. 
Позивач вказує, що повноваження підписантів комерційного акту з боку залізниці підтверджуються наказом начальника станції Кривий Ріг-Головний від 16.05.2025 № 70/ДС та посадовими інструкціями, з боку одержувача - довіреністю ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 11.03.2025 № 14-134юр.
Також позивач зазначає, що підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст.122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту (п. 3.15 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 р. за № 04-5/225) та Оглядового листа Вищого Господарського суду України від 29.11.07 № 01-8/917, щодо штрафу нарахованого у розмірі відповідно до статті 118 Статуту, штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків.
Предметом спору є стягнення штрафу за невірно зазначену в накладній масу вантажу у розмірі 231 420,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт", визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з законів України "Про транспорт", Закону України "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, статті 22 Статуту залізниць України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної. 
Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (пункт 2 Статуту залізниць України). На підставі Статуту Мінтрансом затверджені Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (пункт 5 Статуту залізниць України).
Пунктом 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.
Згідно з пунктом 23 Статуту залізниць відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).
Відповідно до пункту 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542).
Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (частина 1 пункту 1.2 Правил).
Пунктом 1.3 Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.
Згідно з пунктом 37 Статуту під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах, маса вантажів визначається відправником.
Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, при перевезенні однорідних вантажів у прямому залізничному сполученні вагонними відправками допускається наносити транспортні написи (крім маси брутто і нетто) не на всіх вантажних місцях, але не менше ніж на чотирьох. У цьому разі замарковані місця розташовують: у вагонах (контейнерах) відкритого типу - у верхньому ярусі по два місця біля кожного повздовжнього борту платформи або напіввагона написами назовні. Якщо навантаження проведене врівень з бортами або нижче бортів, то замарковані місця укладаються написами догори.
Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.
Відповідно до пункту 2.1 Правил оформлення перевізних документів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.
У разі пред`явлення вантажу до перевезення навалом, насипом або наливом у графу 20 "Найменування вантажу" вноситься відмітка "навалом", "насипом" або "наливом".
Якщо за однією накладною перевозяться тарно-штучні вантажі різних найменувань і в різній упаковці, то в ній зазначаються маса вантажу кожного найменування окремо, кожного виду упаковки та загальна маса вантажів.
Згідно з частиною 1, 2 пункту 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.
Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто. (пункту 52 Статуту).
Відповідно до частини 1 пункту 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.
Згідно з пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.
Відповідно до пункту 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.
За пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (пункт 118 Статуту).
11.06.2025 зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці по накладній № 45450640 у вагоні № 54751755 ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» був відправлений вантаж «Вугілля» на станцію Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці, на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
14.06.2025 вагон №54751755 по накладній № 45450640 прибув на станцію призначення Кривий Ріг Головний. По заявці вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» згідно ст.52 Статуту залізниць України, даний вантаж було переважено на справних статистичних 150 тн вагах № 10021 вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», повіренних 24.03.2025 ДП «Кривбасстандартметрологія» та виявлено, що у вагоні № 54751755 фактична маса вантажу не відповідає тій, що зазначена в накладній, а саме: по документу тара вагона 22350 кг, нетто 67550 кг, після зважування брутто 89050 кг, тара по документу 22350 кг, нетто 66700 кг, що менше документа на 850 кг.
За даними обставинами станцією призначення Кривий Ріг Головний був складений комерційний акт ф.ГУ-22 від 15.06.2025 № 467004/160, який підписаний представником вантажоодержувача по довіреності від 11.03.2025 № 14-134юр.
12.06.2025 зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці по накладній № 45464559 у вагоні № 53603007 ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» був відправлений вантаж «Вугілля» на станцію Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці, на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
14.06.2025 вагон №53603007 по накладній № 45464559 прибув на станцію призначення Кривий Ріг Головний. По заявці вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» згідно ст.52 Статуту залізниць України, даний вантаж було переважено на справних статистичних 150 тн вагах № 10021 вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», повіренних 24.03.2025 ДП «Кривбасстандартметрологія» та виявлено, що у вагоні № 53603007 фактична маса вантажу не відповідає тій, що зазначена в накладній, а саме: по документу тара вагона 22800 кг, нетто 70000 кг, після зважування брутто 91900 кг, тара по документу 22800 кг, нетто 69100 кг, що менше документа на 900 кг.
За даними обставинами станцією призначення Кривий Ріг Головний був складений комерційний акт ф.ГУ-22 від 15.06.2025 № 467004/161, який підписаний представником вантажоодержувача по Довіреності від 11.03.2025 № 14-134юр.
12.06.2025 зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці по накладній № 45470234 у вагоні № 52171261 ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» був відправлений вантаж «Вугілля» на станцію Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці, на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
14.06.2025 вагон №52171261 по накладній № 45470234 прибув на станцію призначення Кривий Ріг Головний. По заявці вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» згідно ст.52 Статуту залізниць України, даний вантаж було переважено на справних статистичних 150 тн вагах № 10021 вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», повіренних 24.03.2025 ДП «Кривбасстандартметрологія» та виявлено, що: у вагоні № 52171261 фактична маса вантажу не відповідає тій, що зазначена в накладній, а саме: по документу тара вагона 23800 кг, нетто 68650 кг, після зважування брутто 91600 кг, тара по документу 23800 кг, нетто 67800 кг, що менше документа на 850 кг.
За даними обставинами станцією призначення Кривий Ріг Головний був складений комерційний акт ф.ГУ-22 від 15.06.2025 № 467004/162, який підписаний представником вантажоодержувача по Довіреності від 11.03.2025 № 14-134юр.
13.06.2025 зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці по накладній № 45475837 у вагоні № 60360310 ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» був відправлений вантаж «Вугілля» на станцію Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці, на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
14.06.2025 вагон №60360310 по накладній № 45475837 прибув на станцію призначення Кривий Ріг Головний. По заявці вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» згідно ст.52 Статуту залізниць України, даний вантаж було переважено на справних статистичних 150 тн вагах № 10021 вантажоодержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», повіренних 24.03.2025 ДП «Кривбасстандартметрологія» та виявлено, що у вагоні № 60360310 фактична маса вантажу не відповідає тій, що зазначена в накладній, а саме: по документу тара вагона 21650 кг, нетто 68550 кг, після зважування брутто 89150 кг, тара по документу 21650 кг, нетто 67500 кг, що менше документа на 1050 кг.
За даними обставинами станцією призначення Кривий Ріг Головний був складений комерційний акт ф.ГУ-22 від 15.06.2025 № 467004/163, який підписаний представником вантажоодержувача по Довіреності від 11.03.2025 № 14-134юр. 
Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.
Підсумовуючи викладене, саме на відправника покладається обов`язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість до укладання договору перевезення перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ. Відповідальність за неправильне оформлення залізничної накладної несе вантажовідправник. При цьому, підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту. 
Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що в порушення вимог п. 10 Правил складання актів комерційні акти №№ 467004/160, 467004/161, 467004/162, 467004/163 від 15.06.2025р. не містять підписів начальника вантажного району та працівника станції, який особисто здійснював перевірку, а підписані від імені залізниці лише однією уповноваженою особою — начальником станції Марущак А.О... Зазначені комерційні акти не можна віднести до належних та допустимих доказів у справі, виходячи з того, що їх оформлено з порушенням вимог пункту 10 Правил складання актів за відсутності обов`язкового підпису начальника вантажного району та працівника станції, який особисто здійснював перевірку, так як підписання комерційних актів іншими працівниками залізниці замість зазначеної посадової особи не допускається.
Відповідно до пункту 10 Правил складання актів Затверджених Наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 Комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.
Якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів. (пункт 22 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 916/2450/17 від 23 листопада 2018 року)
Відповідно до листа Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" №125 від 06.02.2026 згідно штатного розпису у 2025 році по 30.06.2025 по станції Кривий Ріг-Головний існувала одиниця посади начальника району (вантажного). Фактично за даною посадою існувала вакансія з 24.09.2024. 3 створенням опорної станції з 01.07.2025 посада начальника району (вантажного) по станції Кривий Ріг-Головний відсутня.
На виконання пункту 10 Правил, комерційний акт №№ 467004/160, 467004/161, 467004/162, 467004/163 від 15.06.2025р були підписані начальником станції Марущак А.О.., агента комерційного ОСОБА_2 та агента комерційного ОСОБА_1 . Відтак, комерційні акти складено у відповідності з Правилами складання актів затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду від 23.11.2018 у справі №916/2450/17, від 21.05.2018 у справі №916/2001/17, від 23.06.2018 у справі №916/2749/17 щодо випадку відсутності в штаті структурного підрозділу залізниці посади начальника вантажного району та можливості уповноваження інших осіб на підписання комерційних актів в силу розпорядчого акту.
Відповідно до статей 118, 122 Статуту залізниць, штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків. 
Такої ж думки дотримується Верховний суд у складі Касаційного господарського суду від 05.04.2018 у справі №906/533/17, від 25.05.2018 у справі №926/3327/16, від 22.03.2018 у справі №917/964/17.
За розрахунком позивача штраф (п`ятикратний розмір провізної плати) становить 231 420,00 грн.
В даному випадку санкція не є договірною, а виникає із зазначених положень Статуту залізниць України, якими чітко визначено розмір штрафу.
Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
Відповідно до частини 1 статті 259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.
Згідно з частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до пункту 137 Статуту залізниць України позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців.
Зазначений шестимісячний термін обчислюється:
а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу;
б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.
Пунктом 7.3 договору сторони узгодили, що строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з перевезення, становить три роки.
З огляду на приписи ст. 256, 257, 259 Цивільного кодексу України, пункт 7.3. договору, а також враховуючи дату звернення позивача із даним позовом до суду - 12.06.2026 та дату виникнення прострочення зі сплати штрафу, суд дійшов висновку, що позовна давність у цій справі позивачем не пропущена. 
Враховуючи викладене, суд задовольняє позов зі стягненням з відповідача на користь позивача штрафу за невірно зазначену в залізничних накладних масу вантажу у розмірі 231 420,00 грн.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне. 
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.
Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.
Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

СУДОВІ ВИТРАТИ. 
За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.
З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 14, 73, 74-80, 86, 91, 129, 194, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:
Позов Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі регіональної філії “Придніпровська залізниця” Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення штрафу задовольнити. 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76, ідентифікаційний код 00178353) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) 231 420,00 грн. штрафу за невірно зазначену в накладній масу вантажу, 2777,04 грн. судового збору, про що видати наказ.
Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне рішення складено та підписано – 15.09.2026.

Суддя | | Н.Г. Назаренко