ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2026 року
м. Київ
справа № 591/7260/25
провадження № 61-7983св26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Сумський державний університет,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Марченко Ігор Васильович,на рішення Зарічного районного суду м. Суми 
від 18 лютого 2026 року у складі судді Ніколаєнко О. О. та постанову Сумського апеляційного суду від 14 травня 2026 року у складі колегії суддів: Петен Я. Л., Криворотенка В. І., Черних М. В.
Короткий зміст позовних вимог
1. У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сумського державного університету про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що з 2020 року він працював на посаді проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення Сумського державного університету. 
3. Наказом ректора Сумського державного університету від 20 березня 
2025 року скорочено посаду, яку він обіймав, з дати, яка не була визначена в наказі, та зобов`язано відділ кадрів попередити його про звільнення через 
2 місяці після попередження про скорочення посади, а також запропонувати подальшу іншу роботу на одній з вакантних посад, що є в університеті на момент попередження за його вибором. Із зазначеним наказом його ознайомили 
21 березня 2025 року.
4. 30 травня 2025 року його ознайомили з наказом від 26 травня 2025 року про звільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України) з 30 травня 2025 року, та видано трудову книжку. Вважав наказ про його звільнення незаконним, оскільки роботодавець не виконав обов`язок з його працевлаштування. За період з 
22 березня 2025 року по 26 травня 2025 року пропозицій щодо його працевлаштування від роботодавця не надходило. Водночас у роботодавця відбулися зміни в переліку вакантних посад роботодавця, однак про наявність вакансій роботодавець йому не повідомляв. 
5. Зазначав, що підставою для прийняття рішення про скорочення посади, на якій він працював, було погіршення фінансового стану університету внаслідок військової агресії, скорочення надходжень та зменшення обсягу виконуваних робіт підрозділами адміністративно-господарської частини, уповільнення темпів реалізації інфраструктурних проєктів. Вважав, що фактично змін в організації виробництва і праці відповідача не відбулося. Одночасно зі скороченням його посади була введена посада проректора з безпеки та господарського забезпечення, на яку, ще до його звільнення, була прийнята інша особа з такими ж функціональними обов`язками, які раніше делегувалися йому.
6. Акцентував увагу на тому, що викладені в посадовій інструкції проректора з безпеки та господарського забезпечення функціональні обов`язки не передбачають необхідності спеціальних юридичних знань та навичок, а тому кваліфікаційна вимога щодо наявності вищої юридичної освіти для зайняття новоствореної посади проректора не викликана необхідністю спеціальних або поглиблених юридичних знань та навичок керівника або створення нових структурних підрозділів, що могли б потребувати таких знань від керівника. Фактично у відповідача відбувся перерозподіл повноважень між існуючими працівниками, що не є змінами в організації виробництва і праці та управлінні, пов`язаними з важким фінансовим станом, як це мотивував відповідач в оскаржуваному наказі.
7. Більш того, незважаючи на необхідність скорочення витрат на ремонтні будівельні проєкти, за період з лютого по червень 2025 року університетом було здійснено ряд закупівель, капітальний ремонт будівель та споруд, авторський та технічний нагляд за роботами по об`єктах, роботи з технічного обстеження на предмет пошкодження майна. Проведення цих робіт та послуг відносилося до повноважень проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення. Тому обґрунтування відповідачем необхідності скорочення у зв`язку з фінансовою складністю не відповідає дійсності.
8. Вказував, що він має великий стаж роботи на керівних посадах та дві вищі освіти, а тому міг продовжувати працювати на посаді та виконувати додатково покладені обов`язки з організації ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій або забезпечувати функціонування укриттів чи взаємодіяти з державними органами, як це додатково було передбачено у посадовій інструкції нової посади проректора з безпеки та господарського забезпечення.
9. Також посилався на те, що при його звільненні не було дотримано гарантій, встановлених статтею 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права і гарантії діяльності». 
10. З огляду на наведене та ураховуючи уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ ректора Сумського державного університету № 0926-ІІ від 26 травня 2025 року про його звільнення з посади проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення у зв`язку зі скороченням штату працівників; поновити його на роботі на посаді проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення Сумського державного університету; стягнути з Сумського державного університету на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 червня 
2025 року до дня поновлення на роботі. 
Стислий виклад позиції відповідача
11. Відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог. Зазначав, що позивача було звільнено із дотриманням визначеної трудовим законодавством процедури. Одночасно з попередженням про вивільнення позивачеві була запропонована робота в університеті шляхом надання повного переліку вакантних посад в університеті за відповідною професією чи спеціальністю, які позивач міг виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Усі ці посади виникли в період попередження та існували на момент звільнення. Протягом строку попередження нових посад, які б міг обіймати позивач відповідно до своєї кваліфікації, не виникало. Згоди на переведення на одну із запропонованих посад позивач не надав.
12. Вважає безпідставними доводи позивача про відсутність змін в організації діяльності університету. Він не враховує введення нової посади проректора з безпеки та господарського забезпечення. Провідним завданням цієї посади визначено забезпечення оперативного реагування на можливі кризові ситуації, організація евакуаційних заходів, правове забезпечення роботи з військового обліку та мобілізаційної підготовки, координація взаємодії з органами ТЦК та СП, військовими адміністраціями та інше. Співпадіння деяких повноважень у посадових інструкціях не може свідчити про ідентичність інструкцій. 
13. Крім того, згідно з кваліфікаційними вимогами на посаду проректора з безпеки та господарського забезпечення може бути прийнята особа, яка має не нижче другого рівня вищої юридичної освіти, якої позивач не має. 
14. Доводи про порушення статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» є безпідставними, оскільки зазначена норма стосується масових звільнень. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
15. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2026 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
16. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства: факт скорочення посади мав місце, встановлений законом строк попередження було витримано, обов`язок щодо пропонування вакантних посад (яким позивач відповідав за кваліфікацією) роботодавцем виконано. Роботодавець не зобов`язаний пропонувати працівникові посаду, кваліфікаційним вимогам якої він не відповідає. Наявність конфліктів з керівництвом, про які зазначав позивач, не підтверджена доказами та не може бути самостійною підставою для скасування наказу про звільнення за умови дотримання визначеної законом процедури скорочення.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
17. Постановою Сумського апеляційного суду від 14 травня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2026 року залишено без змін.
18. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову. Зазначено, що судом першої інстанції правильно встановлено, що у Сумському державному університеті мали місце зміни в організації праці та відбулося скорочення посади проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення, а роботодавцем позивачу були запропоновані вакантні посади, які відповідали його кваліфікації та спеціалізації. Посада проректора з безпеки та господарського забезпечення не могла бути запропонована позивачу, оскільки він не відповідає встановленим до неї кваліфікаційним вимогам для цієї посади. Встановлення кваліфікаційної вимоги щодо наявності вищої юридичної освіти для посади, яка передбачає взаємодію з державними та правоохоронними органами, а також правове супроводження мобілізаційних процесів, відповідає положенням Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 336 від 29 грудня 2004 року (в редакції 2015 року), та є правом роботодавця.

Узагальнені доводи касаційної скарги
19. 12 червня 2026 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Марченко І. В., через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми 
від 18 лютого 2026 року та постанову Сумського апеляційного суду від 14 травня 2026 року, ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити у повному обсязі. 
20. Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17, у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі 
№ 487/6407/16-ц, вiд 24 червня 2020 року у справі № 742/1209/18, від 17 травня 2022 року у справі № 756/7222/18, від 10 листопада 2022 року у справі № 525/983/21, від 14 лютого 2023 року у справі № 519/1151/18 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також посилається на те, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
21. Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що суди попередніх інстанцій не урахували того, що він має як вищу технічну, так і вищу управлінську освіту, а тому мав отримати від роботодавця пропозицію щодо працевлаштування на новоствореній посаді.
22. Заявник вважає, що одночасне, разом із скороченням, введення іншої посади проректора і передача функцій попереднього проректора очевидно не є змінами організації виробництва і праці. Внаслідок таких дій роботодавця в структурі управління відповідача не змінилось нічого, крім особи, яка обіймала посаду проректора.
23. Акцентує увагу на тому, що згідно із Законом України «Про освіту», Законом України «Про вищу освіту» посада проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення і посада проректора з безпеки та господарського забезпечення не відносяться до педагогічних або науково-педагогічних, а тому щодо таких посад відсутні спеціальні вимоги, крім загальних кваліфікаційних характеристик для професійної групи «Керівники» згідно з довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 336 від 29 грудня 2004 року. Наявна у нього освіта за галуззю знань «Управління та адміністрування» та досвід роботи, його компетенція відповідали кваліфікаційним вимогам для зайняття посади проректора з безпеки та господарського забезпечення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
24. Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2026 року відкрито касаційне провадження у справі № 591/7260/25, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції. 
25. 29 червня 2026 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
26. 07 липня 2026 року Сумський державний університет через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить суд відмовити у її задоволенні.
27. Відзив обґрунтований посиланням на те, що суди правильно встановили, що на підставі наказу ректора № 0288-І від 20 березня 2025 року в університеті відбулися зміни в структурі управління. Скорочення посади проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення було зумовлене об`єктивними чинниками: воєнною агресією, стійким скороченням фінансових надходжень та зупиненням інфраструктурних проєктів. Доводи скарги про те, що новостворена посада проректора з безпеки та господарського забезпечення є тотожною тій, яку обіймав позивач, є необґрунтованими. Нова посада передбачає суттєво інший вектор діяльності - безпековий. До повноважень за новою посадою додано правове забезпечення військового обліку та мобілізаційної підготовки, координацію взаємодії з ТЦК та СП, військовими адміністраціями, забезпечення функціонування укриттів та цивільний захист у специфічних умовах воєнного часу. Передано повноваження з управління військово-мобілізаційним відділом, підрозділами адміністративно-господарської частини та студентського містечка. Тобто зміни в організації праці і управління відповідача відбулися. Встановлення кваліфікаційної вимоги щодо наявності вищої юридичної освіти для посади, яка передбачає взаємодію з державними та правоохоронними органами, а також правове супроводження мобілізаційних процесів, є правом роботодавця.
28. Додатково посилається на те, що інженерно-технічна освіта позивача це освіта за спеціальністю «Техніка і фізика низьких температур», а друга освіта за здобута спеціальністю «Економіка підприємства». Спеціальність «Економіка підприємства» не належить до галузі знань «Управління та адміністрування». На момент закінчення позивачем університету у 2002 році ця спеціальність належала до напрямку підготовки «Економіка та підприємництво», а станом на момент подання скарги та відповідно до перехідних таблиць відповідності спеціальностей, зазначена спеціальність належить до галузі знань «Соціальні науки, журналістика, інформація та міжнародні відносини».

Фактичні обставини справи, встановлені судами
29. Наказом ректора Сумського державного університету № 0384-ІІ 
від 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 з 24 лютого 2020 року прийнято на посаду проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення.
30. Згідно з дипломом НОМЕР_1 від 02 липня 1993 року ОСОБА_1 закінчив повний курс Сумського фізико-технологічного інституту і має кваліфікацію інженера - механіка зі спеціальності «Техніка і фізика низьких температур».
31. Відповідно до диплому від 28 вересня 2002 року НОМЕР_2 , 
ОСОБА_1 закінчив Київський національний економічний університет і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Економіка підприємства» та здобув кваліфікацію магістра з менеджменту підприємницької діяльності.
32. Наказом Сумського державного університету № 0171-І від 24 лютого 
2021 року з 01 березня 2021 року створено управління господарського забезпечення у складі адміністративно-господарської частини. Цим наказом управління підпорядковано проректору з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення ОСОБА_1 .
33. Наказом Сумського державного університету №0108-І від 16 лютого 
2024 року делеговано проректорам частину повноважень ректора. Зокрема пунктом 1.7 наказу делеговано проректору з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення ОСОБА_2 такі повноваження: загальна координація та контроль за господарською діяльністю університету; експлуатація і догляд будівель, споруд і територій відповідно до чинних законодавчих, нормативно-правових актів з будівництва та охорони праці; загальна координація роботи під час здійснення ремонтних робіт; контроль за дотриманням вимог законодавства щодо доступності будівель і споруд університету для маломобільних груп населення; контроль за організацією та станом охорони праці у структурних підрозділах університету; забезпечення дотримання вимог правил охорони праці під час експлуатації виробничого, енергетичного, вентиляційного обладнання, машин, механізмів, водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском; організація діяльності з встановлення доплат та інших пільг за роботу в несприятливих умовах праці; відповідальність за радіаційну безпеку в університеті, дотримання вимог нормативних документів при проведенні робіт з джерелами іонізуючого вимірювання; організація діяльності з надання додаткових платних послуг підпорядкованих структурних підрозділів.
34. Підпунктом 2.7 пункту 2 цього наказу визначено, що проректору з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення ОСОБА_2 підпорядковуються такі підрозділи: відділ охорони праці; відділ організації будівельних робіт; відділ технічної естетики; відділ складського господарства та ресурсного забезпечення; відділ експлуатації центральних систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та вентиляції; відділ електроенергетики; відділ комунально-договірних відносин; відділ тепло-газопостачання; відділ ліфтового господарства; автогосподарство; управління господарського забезпечення; господарський відділ головного кампусу; господарський відділ навчального кампусу навчально-наукового медичного інституту (стоматологія); господарський відділ університетського кампусу в центрі міста; сектор програмного забезпечення регулювання теплоспоживання будівель.
35. Наказом Сумського державного університету від 17 квітня 2024 року 
№ 0362-І внесено зміни до наказу № 0108-І від 16 лютого 2024 року з метою упорядкування організаційної структури університету та уточнення повноважень проректора з ІРРЗ ОСОБА_1, доповнено підпункт 1.7: загальна координація роботи спеціалізованої групи для забезпечення проведення енергетичних обстежень вищих навчальних закладів, професійно-технічних училищ та інших установ, організацій, що діє як структурний підрозділ факультету ТеСЕТ, під час реалізації функцій проведення внутрішньоуніверситетського енергоменеджменту. Доповнено підпункт 2.7: відділ охорони; спеціалізована група для забезпечення проведення енергетичних обстежень вищих навчальних закладів, професійно-технічних училищ та інших установ, організацій, що діє як структурний підрозділ факультету ТеСЕТ.
36. Наказом Сумського державного університету № 0265-І від 22 березня 
2024 року встановлено повноваження проректора ОСОБА_1 на підписання документів за напрямом діяльності, які створюються відповідно до затверджених шаблонів та позначаються цими шаблонами, якщо порядок підписання таких документів не змінено. Зокрема, надано проректору ОСОБА_1 право підпису на ряді договорів, документах з питань охорони праці та пожежної безпеки, запитів, звернень та відповідей на запити, окремих документів з кадрових питань.
37. Протягом періоду дії воєнного стану позивач був ознайомлений з актами оцінки об`єктів щодо можливості їх використання для укриття населення як найпростішого укриття; здійснював листування з приводу діяльності університету з Департаментом інфраструктури міста Суми, з управлінням Державної служби з надзвичайних ситуацій в Сумській області. За резолюцією ректора йому доручали опрацювання документації у зовнішніх зносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування.
38. Наказом ректора Сумського державного університету № 0288-І 
від 20 березня 2025 року «Про зміни в організації діяльності університету» прийнято рішення скоротити посаду проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення з дати, визначеної відповідно до пункту 2 наказу. Згідно з пунктом 2 відділу кадрів наказано попередити проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення про його вивільнення через 2 місяці після попередження про скорочення посади та запропонувати ОСОБА_1 іншу роботу на одній з вакантних посад, що є в університеті на момент попередження, за його вибором; у разі відмови від запропонованої посади чи при відсутності роботи за його спеціальністю - роз`яснити, що він має право звернутися за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштуватися самостійно. Наказ мотивований тим, що існує стійка тенденція постійного скорочення фінансових надходжень, зменшення обсягу виконуваних робіт, зокрема підрозділами адміністративно-господарської частини. Економічні труднощі, спричинені військовою агресією, негативно вплинули на фінансовий стан університету, що призвело до перегляду фінансової політики та зупинення реалізації ключових інфраструктурних проєктів, запланованих до початку особливого періоду. В умовах скорочення фінансових ресурсів та з метою забезпечення стабільної діяльності університету виникла необхідність оптимізації організаційної структури. Ця оптимізація передбачає як скорочення штатних одиниць, так і перегляд управлінської команди задля підвищення ефективності управління ресурсами.
39. Відповідно до витягу зі штатного розпису Сумського державного університету на 2025 рік станом на 20 березня 2025 року в університеті існував ряд вакантних посад. Сторонами не заперечується, що саме ці вакантні посади були запропоновані позивачу під час ознайомлення з наказом про скорочення його посади.
40. Наказом Сумського державного університету від 08 квітня 2025 року 
№ 0337-І введено з 08 квітня 2025 року до штатного розпису Сумського державного університету посаду проректора з безпеки та господарського забезпечення. Для забезпечення комплексного підходу до реалізації безпекових, мобілізаційних, евакуаційних та господарських завдань в умовах воєнного стану делеговано проректору з безпеки та господарського забезпечення повноваження оперативного (функціонального) управління військово-мобілізаційним відділом університету, підрозділами адміністративно-господарської частини та студентського містечка. У мотивувальній частині наказу зазначено, що в умовах воєнного стану університет стикається з викликами, які потребують комплексного підходу до управління безпекою та забезпечення господарської підтримки. Пріоритетним завданням стає забезпечення оперативного реагування на можливі кризові ситуації, підтримка безперервного функціонування матеріально-технічної бази та організація евакуаційних заходів у разі виникнення загроз. Особливої уваги потребують питання утримання захисних споруд, укриттів та аварійних систем, а також розробка планів евакуації та алгоритмів дій у надзвичайних ситуаціях, дотримання чинного законодавства в організації роботи з військового обліку та мобілізаційної підготовки, супроводу управлінських рішень з безпеки та ресурсного забезпечення з урахуванням нормативно-правових вимог, координації взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підрозділами ДСНС, правоохоронними органами та відповідними підрозділами військових адміністрацій.
41. Наказом Сумського державного університету від 26 травня 2025 року 
№ 0926-ІІ ОСОБА_1 звільнено з посади проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення у зв`язку зі скороченням штату працівників, на підставі пункту1 частини першої статті 40 КЗпП України, 30 травня 2025 року.
42. Відповідно до довідки Сумського державного університету від 04 серпня 2025 року № 0929, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 
2024 року та січень 2025 року становить 2 197,24 грн.
43. Наказом № 0660-ІІІ від 09 квітня 2025 року на посаду проректора з безпеки та господарського забезпечення ректорату Сумського державного університету був прийнятий ОСОБА_3 .
44. Наказом ректора Сумського державного університету від 09 квітня 
2020 року № 0326-І затверджено типову посадову інструкцію працівника університету для здійснення діяльності на посаді проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення.
45. Пунктом 2 цієї посадової інструкції визначено завдання та обов`язки працівника, зокрема: здійснювати організаційно-розпорядче управління структурними підрозділами, що входять до його підпорядкування та здійснювати господарське обслуговування усіх інфраструктурних об`єктів університету, видавати в межах своїх повноважень накази та розпорядження, організовувати і контролювати їх виконання; забезпечувати ефективне функціонування та розвиток інфраструктури університету; здійснювати моніторинг та контроль за використанням матеріальних та енергетичних ресурсів усіма підрозділами університету; надавати ректору пропозиції щодо оптимізації використання ресурсів підрозділами університету; розробляти та координувати впровадження заходів з енергозабезпечення в корпусах університету; дбати про розвиток та збереження матеріальної бази структурних підрозділів, що входять до його підпорядкування, та університету в цілому; забезпечувати ефективне та своєчасне надання відповідної документації для проведення процедури закупівлі матеріалів, товарів і послуг, необхідних для функціонування та розвитку інфраструктури університету; забезпечувати організацію виконання завдань та функцій підпорядкованих йому структурних підрозділів; проводити передбачені законодавством інструктажі працівників структурних підрозділів, що входять до його підпорядкування (у тому числі з охорони та безпеки праці, профілактики травматизму тощо); надавати пропозиції щодо морального та матеріального заохочення працівників структурних підрозділів, що входять до його підпорядкування; підвищувати власний фаховий кваліфікаційний рівень; забезпечувати дотримання принципів прозорості та відкритості у своїй діяльності; дотримуватися вимог чинного законодавства, загальнодержавної та внутрішньо-університетської нормативної бази, зокрема Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», Кодексу корпоративної культури Сумського державного університету, даної ТПІ, наказів та розпоряджень ректора; здійснювати інші повноваження, передбачені внутрішньо-університетською нормативною базою.
46. Пунктом 4 цієї посадової інструкції визначено кваліфікаційні вимоги: на посаду проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення призначається особа, яка має другий або прирівняний до нього рівень вищої освіти належного напряму підготовки, стаж роботи у відповідній сфері не менше п`яти років та/або відповідний досвід.
47. Наказом ректора Сумського державного університету від 11 квітня 
2025 року № 0355-І затверджено типову посадову інструкцію працівника університету для здійснення діяльності на посаді проректора з безпеки та господарського забезпечення.
48. Пунктом 2 цієї посадової інструкції визначено завдання та обов`язки працівника, до яких відноситься: здійснення організаційно-розпорядчого управління структурними підрозділами, що входять до його підпорядкування, зокрема військово-мобілізаційним відділом, підрозділами адміністративно-господарської частини, функціональне управління (в межах делегованих повноважень) студентським містечком, видавати в межах своїх повноважень накази та розпорядження, організовувати і контролювати їх виконання; здійснення організації заходів цивільного захисту, охорони праці та пожежної безпеки; розроблення та забезпечення виконання планів евакуації університету в умовах загроз воєнного, техногенного та іншого характеру; організація ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій різного характеру на об`єктах університету у випадку їх виникнення; забезпечення функціонування укриттів, сховищ, інженерних систем університету та здійснення постійного контролю за їх станом; координація роботи охорони, забезпечення функціонування системи відеоспостереження, пропускного режиму на об`єктах університету; забезпечення експлуатації, технічного обслуговування та ремонту інфраструктурних об`єктів університету; здійснення матеріально-технічного забезпечення освітнього процесу; дбати про розвиток та збереження матеріальної бази структурних підрозділів, що входять до підпорядкування, та університету в цілому; взаємодія з державними органами (ДСНС, поліція, військові адміністрації тощо) з питань організації безпечного функціонування університету, запобігання виникненню небезпечних ситуацій тощо; відповідати перед ректором за результати діяльності структурних підрозділів, що входять до його підпорядкування; звітувати про результати діяльності підпорядкованих підрозділів; контролювати проведення передбачених законодавством інструктажів працівників структурних підрозділів, що входять до його підпорядкування (у тому числі з охорони та безпеки праці, профілактики травматизму тощо); надавати пропозиції щодо морального та матеріального заохочення працівників структурних підрозділів, що входять до його підпорядкування; підвищувати власний фаховий кваліфікаційний рівень; забезпечувати дотримання принципів прозорості та відкритості у своїй діяльності; дотримуватися вимог чинного законодавства, загальнодержавної та внутрішньо-університетської нормативної бази, зокрема Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», Кодексу корпоративної культури Сумського державного університету, даної ТПІ, наказів та розпоряджень ректора; здійснювати інші делеговані ректором повноваження, які передбачені внутрішньо-університетською нормативною базою.
49. Пунктом 4 цієї посадової інструкції передбачені кваліфікаційні вимоги: на посаду проректора з безпеки та господарського забезпечення призначається особа, яка має другий або прирівняний до нього рівень вищої юридичної освіти, стаж роботи на керівних посадах не менше п`яти років.
50. На вебсторінці Сумського державного університету публікуються щорічні звіти підрозділів, зокрема за 2024 рік опубліковано звіт підрозділів адміністративно-господарської частини, підпорядкованих проректору з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення; за 2025 рік опубліковано звіт підрозділів адміністративно-господарської частини, підпорядкованих проректору з безпеки та господарського забезпечення і головному інженеру.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
51. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга до задоволення не підлягає.
52. Згідно з положеннями пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
53. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
54. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частини перша та шоста статті 43 Конституції України).
55. Трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.
56. Відповідно до статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
57. Пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
58. Відповідно до частини третьої статті 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.
59. За загальним правилом, суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність скорочення штату та чисельності працівників, оскільки право визначати чисельність і штат працівників належить власнику або уповноваженому ним органу (висновки Верховного Суду у постановах 
від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 297/868/18, від 28 квітня 
2021 року у справі № 373/2133/17, від 27 травня 2021 року в справі 
№ 201/6689/19).
60. Разом із тим, суд вирішуючи відповідні трудові спори, з дотриманням принципів диспозитивності цивільного судочинства і змагальності сторін, перевіряє наявність законних підстав для звільнення, дотримання порядку (процедури) звільнення, зокрема і відсутність дискримінації при звільненні.
61. Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці.
62. Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
63. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації (частина третя статті 49-2 КЗпП України).
64. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 зазначено, що за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП України вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення.
65. У постанові Верховного Суду України від 09 серпня 2017 року у справі 
№ 6-1264цс17 вказано, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.
66. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
67. У правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, зазначено, що оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.
68. Близький за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 07 листопада 2011 року у справі № 6-45цс11 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17.
69. Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану норми статті 43 Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів.
70. Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. За змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.
71. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у Сумському державному університеті відбулися зміни в структурі управління, було скорочено посаду проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення, яку займав позивач, у зв'язку наявністю певних об'єктивних чинників: воєнна агресія, стійке скорочення фінансових надходжень та зупинення інфраструктурних проєктів. Дотримання процедури попередження позивача про наступне вивільнення ним не оспорювалася. З урахуванням заяви про зміну предмету позову, фактично ОСОБА_1 оспорював своє звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України з підстав того, що відповідач не запропоновував йому новостворену посаду проректора з безпеки та господарського забезпечення.
72. Встановивши, що до кваліфікаційних вимог посади проректора з безпеки та господарського забезпечення входить наявністьвищої юридичної освіти, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що така посада не могла бути запропонована ОСОБА_1 в порядку виконання вимог частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України, оскільки не відповідала його освіті та відповідно кваліфікації.
73. Звертаючись до суду з касаційною скаргою, ОСОБА_1 оспорює зазначені висновки судів попередніх інстанцій, посилаючись на відповідність його освіти, кваліфікації та досвіду новоствореній посаді проректора з безпеки та господарського забезпечення, а також фактичне дублювання повноважень проректора з безпеки та господарського забезпечення з повноваженнями проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення, яку обіймав він до звільнення.
74. У постанові Верховного Суду України від 09 серпня 2017 року у справі 
№ 6-1264цс17 зазначено, що роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.
75. Бажання працівника бути переведеним на певну посаду не встановлює жодного обов`язку щодо переведення такого працівника на обрану ним посаду, у разі невідповідності кваліфікації такого працівника до обраної посади (постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 755/6539/18).
76. Верховний Суд у постанові від 09 грудня 2025 року у справі № 463/7886/22 зауважував, що Відповідно до пунктів 5, 6 Загальних положень Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29 грудня 2004 року № 336, Довідник застосовується як базовий елемент організації оплати праці разом зі схемами посадових окладів, коефіцієнтами тощо, які утворюють тарифну систему оплати праці. Тарифікаційні процедури встановлюються і регулюються законодавством України, генеральними, галузевими, регіональними угодами, колективними та трудовими договорами.
77. У Довіднику визначено перелік основних робіт, які притаманні тій або іншій посаді, виходячи з встановленого в галузях економіки поділу і кооперації праці.
78. Конкретний перелік посадових обов`язків визначається посадовими інструкціями керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців, які розробляють і затверджують на основі Довідника роботодавці, ураховуючи конкретні завдання та обов`язки, функції, права, відповідальності працівників цих груп та особливості штатного розпису підприємства, установи, організації.
79. Постійний розвиток науки та техніки зумовлює необхідність перегляду посадових інструкцій, перерозподілу обов`язків між працівниками у зв`язку із скороченням штату з метою оптимізації та підвищення ефективності роботи підприємства.
80. Таким чином, за роботодавцем закріплено право самостійно визначати конкретний перелік посадових обов`язків, вимог, функцій, прав та відповідальності працівників.
81. Встановивши, що у посадовій інструкції працівника на посаді проректора університету з безпеки та господарського забезпечення серед кваліфікаційних вимог до посади визначено наявність другого або прирівняного до нього рівня вищої юридичної освіти, якої немає у позивача, суди попередніх інстанцій дійшли мотивованого висновку про відсутність підстав для переведення ОСОБА_1 на новостворену посаду проректора з безпеки та господарського забезпечення. 
82. Посилання заявника на наявність у нього освіти за спеціальністю «Управління та адміністрування», що передбачена серед кваліфікаційних вимог до посади керівника у Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29 грудня 2004 року № 336, були правильно відхилені судами попередніх інстанцій, з огляду на відсутність такої кваліфікаційної вимоги у відповідній посадовій інструкції проректора з безпеки та господарського забезпечення, затвердженої наказом ректора Сумського державного університету від 11 квітня 2025 року. Такі вимоги не суперечать вимогам указаного Довідника, з огляду на те, що у ньому передбачено можливість застосування освіти за галуззю знань «Управління та адміністрування» або «Право».
83. Колегія суддів погоджується з висновками судів, що встановлення вимоги про юридичну освіту для керівника, відповідального за мобілізаційну роботу та взаємодію з органами влади в умовах воєнного стану, є обґрунтованим правом роботодавця.
84. В частині доводів касаційної скарги про ідентичність функціональних обов'язків новоствореної посади проректора з безпеки та господарського забезпечення та скороченої посади проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення, яку він обіймав, колегія суддів звертає увагу на досліджені як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції посадові інструкції зазначених посад та встановлені обставини щодо наявності серед функціональних обов'язків посади проректора з безпеки та господарського забезпечення нових повноважень з правового забезпечення військового обліку та мобілізаційної підготовки, координації взаємодії з ТЦК та СП, військовими адміністраціями, забезпечення функціонування укриттів та цивільний захист у специфічних умовах воєнного часу, з управління військово-мобілізаційним відділом, підрозділами адміністративно-господарської частини та студентського містечка. Зазначені посадові обов'язки відрізняються від посадових обов'язків проректора з інфраструктурного розвитку та ресурсного забезпечення, викликані обставинами, пов'язаними з введенням в Україні воєнного стану, передбачають необхідність іншої кваліфікації (юридичної освіти), а тому загалом обґрунтованими є висновки судів, що у відповідача відбулися зміни в організації праці.
85. Ураховуючи наведене, суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин, нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та надавши обґрунтовану правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, дійшли загалом обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
86. Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, значною мірою зводяться до переоцінки доказів.
87. Слід враховувати, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі 
№ 373/2054/16-ц).
88. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням встановлених у справі обставин, наявних у матеріалах справи доказів та наданої судами попередніх інстанцій правової оцінки таким доказам у їх сукупності, не суперечать висновкам Верховного Суду, на які посилається заявник у касаційній скарзі. 
89. Колегія суддів зауважує, що Верховний Суд висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи, і такі висновки не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц).
90. Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
91. З урахуванням доводів касаційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Марченко І. В.,які стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі, меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 400 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Марченко Ігор Васильович,залишити без задоволення.
2. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2026 року та постанову Сумського апеляційного суду від 14 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович