Справа № 606/677/26 

В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2026 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовлі кримінальне провадження № 12025211080000119, відомості про яке 11 травня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Підгайчики Теребовлянської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, майстра бригади № 2 Теребовлянського відділення Бучацького району електричних мереж акціонерного товариства «Тернопільобленерго», одруженого, не депутата, раніше не судимого, особи із інвалідністю 3-ї групи, має на утриманні одну малолітню дитину, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до наказу АТ «Тернопільобленерго» № 34-к від 01.03.2010 призначений на посаду електромонтера з експлуатації розподільчих мереж 2 групи Теребовлянського РЕМ. 
Згідно із наказом АТ «Тернопільобленерго» № 152 – к від 09.10.2020 ОСОБА_4 переведено на посаду майстра 3 групи Теребовлянського РЕМ.
Відповідно до п. 2.20 посадової інструкції майстра 3 групи Теребовлянського РЕМ, затвердженої технічним директором АТ «Тернопільобленерго» 01.05.2024, на майстра Теребовлянського РЕМ покладено обов`язок контролювати виконання персоналом Правил експлуатації електрозахисних засобів, правильності і достатності застосування засобів колективного та індивідуального захисту. 
Зокрема, згідно із п.2.35, 2.36 Правил майстер зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства, знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці.
Відповідно до наказу АТ «Тернопільобленерго» № 126-к від 16.07.2009 ОСОБА_5 прийнято на роботу на посаду електромонтера з експлуатації розподільчих мереж 2 групи Теребовлянського РЕМ. В подальшому, наказом АТ «Тернопільобленерго» № 110-к від 08.06.2017 ОСОБА_5 з 08.06.2017 переведено електромонтером з ремонту та монтажу кабельних ліній 3 розряду Теребовлянського РЕМ.
Встановлено, що 09.05.2025 майстер бригади № 5 з ремонту та експлуатаційного обслуговування повітряних ліній та трансформаторних підстанцій Теребовлянського РЕМ ОСОБА_4 видав наряд – допуск № 532 на виконання робіт із розчищення траси від гілок дерев ПЛ-10 кВ, Л-125-62 с.Дарахів до роз`єднувача Р-117. Таблицею 1 наряду – допуску «Заходи щодо підготовки робочих місць» передбачалося: на ПЛ – 10 кВ, Л-62 перевірити вимкнене положення Р-117; на ПС -35/10 кВ с.Дарахів перевірити вимкнене положення В-10, ЛР -10, ШР-10 Ф-62; ввімкнене положення ЗН ПЛ Ф-62 на ПЛ-10 кВ, Л-62; встановити ПЗ на опорі № 53. 
Вказаного числа бригада у складі електромонтерів з експлуатації розподільчих мереж Теребовлянського РЕМ АТ «Тернопільобленерго» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , електромонтера з випробувань та вимірювань Теребовлянського РЕМ АТ «Тернопільобленерго» ОСОБА_9 , електромонтера з ремонту 4 розряду Теребовлянського РЕМ АТ «Тернопільобленерго» ОСОБА_5 , майстра Теребовлянського РЕМ АТ «Тернопільобленерго» ОСОБА_4 та водія ОСОБА_10 здійснили виїзд у полезахисну смугу (посадку), розташовану праворуч від траси Н18 «Івано-Франківськ-Бучач-Тернопіль» між селами Дарахів та Стара Брикуля Микулинецької ТГ Тернопільського району Тернопільської області.
Згідно з п.2.1 НПАОП 0.00-1.15-07 «Правила охорони праці під час виконання робіт на висоті», до робіт на висоті належать роботи, що виконуються на висоті 1,3 м і більше від поверхні ґрунту, перекриття або робочого настилу, у тому числі з робочих платформ підйомників і механізмів, а також на відстані менше 2 м від неогороджених перепадів по висоті 1,3 м і більше. Основним засобом індивідуального захисту під час виконання таких робіт є запобіжний пояс ПЛ або ПБ. Відповідно до п.1.4 Інструкції з охорони праці № 25-14 під час виконання верхолазних робіт та робіт на висоті з використанням спеціальних страхувальних засобів, затвердженої наказом генерального директора АТ «Тернопільобленерго» № 349 від 29.10.2024, роботи, які виконуються на висоті, належать до категорії робіт із підвищеною небезпекою відповідно до чинного Переліку робіт із підвищеною небезпекою.
Прибувши на місце 09.05.2025 приблизно об 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 здійснив підготовку робочого місця, доповів диспетчеру Теребовлянському РЕМ та отримав дозвіл на допуск бригади до роботи, а саме до виконання робіт із розчищення траси від гілок дерев ПЛ-10 кВ, Л-125-62 с.Дарахів до роз`єднувача Р-117. У зв`язку із наведеним, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розклали та приставили до дерева алюмінієву трисекційну драбину, після чого ОСОБА_5 почав підніматися по даній драбині до верху. Піднявшись даною драбиною на висоту близько 6 метрів, ОСОБА_5 намагався закріпити канат за одну із гілок дерева, після чого він втратив рівновагу і впав на землю. 
Внаслідок вказаної події і падіння ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки у виді переломів 2,3-го, 5-8-го і 12-го правих та 2-9-го лівих ребер, багатоуламкового перелому ручки грудини та закриту травму поясу верхніх кінцівок у виді повного вивиху акромального (зовнішнього) кінця ключиці із пошкодженням зв`язкового апарату (розрив акроміального-ключичного з`єднання); травма грудей супроводжувалась розвитком двобічного «малого» гемотораксу (накопичення крові у плевральній порожнині), забиттям обох легень, «малої» гематоми середостіння. Із зовнішніх ушкоджень ОСОБА_5 спричинено синець ділянки правого плечового суглобу, «підшкірну гематому» в ділянці правої ключиці. Крім того, ОСОБА_5 спричинено закриту травму черевної порожнини у виді розриву селезінки та відриву жовчного міхура, що супроводжувалася розвитком внутрішньо-черевної кровотечі; закриті переломи правих поперечних відростків 1-4-гого хребців поперекового відділу хребта, без порушення функції спинного мозку; закритий перелом кісток носа. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження супроводжувалися розвитком загрозливих для життя явищ (гіповолемічного шоку та дихальної недостатності) і за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння належать до тяжких (п.п. 2.1, 2.1.1 (а), 2.1.2, 2.1.3 (з), 2.1.3 (и) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995).
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи на посаді майстра бригади № 5 з ремонту та експлуатаційного обслуговування повітряних ліній та трансформаторних підстанцій Теребовлянського РЕМ та керівником робіт по наряду-допуску № 532 від 09.05.2025, порушуючи свої посадові обов"язки, під час виконання робіт на висоті не забезпечив та не проконтролював використання засобів індивідуального захисту ОСОБА_5 , чим порушив вимоги п.6.1.8 НПАОП 40.1-1.01-97 Правила безпечної експлуатації електроустановок; п.31.6 Порядку функціонування системи управління охоронною праці у АТ «Тернопільобленерго», затвердженого наказом генерального директора № 50 від 20.02.2025; п.2.20 посадової інструкції майстра 3 групи Теребовлянського району електричних мереж, затвердженої технічним директором АТ «Тернопільобленерго» 01.05.2024, внаслідок чого ОСОБА_5 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження.
Будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, підтвердив обставини його вчинення, які викладені в обвинувальному акті, вказавши, що 09 травня 2025 року біля 11.00 год. під час виконання робіт із розчищення траси від гілок дерев ПЛ-10 кВ, Л-125-62 с.Дарахів Тернопільського району до роз`єднувача Р-117 не виконав свої посадові обов`язки щодо забезпечення безпечного виконання робіт та належного контролю за дотриманням вимог правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, а також охорони праці, внаслідок чого електромонтер ОСОБА_5 , котрий виконував роботи на висоті без засобів індивідуального захисту, не втримавшись, впав на землю та отримав тяжкі тілесні ушкодження. Обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та висловив жаль з приводу таких своїх протиправних дій. Крім того, зазначив, що після вчинення злочину він добровільно відшкодував потерпілому шкоду, а також надавав йому допомогу і в іншій формі.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 09 травня 2025 року біля 11.00 год. під час виконання робіт на висоті певною мірою сам не забезпечив належного дотримання правил безпеки. Жодних претензій до ОСОБА_4 він не має, обвинувачений після вчинення злочину відшкодував йому заподіяну шкоду, надавав йому іншу допомогу, цивільного позову не заявлятиме,  просить його не притягувати до кримінальної відповідальності.
За таких обставин відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченого про відмову у дослідженні доказів, його правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ознаками ч. 2 ст. 272 КК України як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов"язана їх дотримувати, що спричинило тяжкі наслідки.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує наступне.
Так, відповідно до диспозиції частини 2 статті 272 КК України кримінальна відповідальність за вчинення вказаного кримінального правопорушення настає у випадку порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно спричинило загибель людей або інші тяжкі наслідки.
Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого статтею 272 КК України, є безпека виконання робіт з підвищеною небезпекою, а додатковим обов`язковим об`єктом - життя та здоров`я особи. Під безпекою виконання робіт з підвищеною небезпекою слід розуміти такий стан, коли не заподіюється і не може бути заподіяна шкода, зокрема, внаслідок експлуатації і ремонту певних об`єктів, обладнання, здійснення іншої виробничої діяльності, пов`язаної з підвищеним ризиком (високою ймовірністю завдання шкоди) як учасникам таких робіт, так і стороннім особам, правоохоронюваним інтересам. При цьому має значення не галузь господарства, в якій проводяться певні роботи, а сам характер таких робіт та правил, які порушуються. Об`єктивна сторона злочину характеризується: 1) діянням - порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві, 2) наслідками у вигляді загибелі людей чи інших тяжких наслідків (ч. 2 ст. 272 КК України); 3) причинним зв`язком між діянням і наслідками, який полягає у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, та наслідками, вказаними в ч. 1 або ч. 2 ст. 272 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам досудового розслідування та суду у розкритті злочину, добровільно відшкодував потерпілому заподіяну злочином шкоду, надав іншу допомогу потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Аналізуючи в сукупності наведені декілька обставин, що пом”якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, враховуючи особу ОСОБА_4 , який переконав суд у своєму щирому каятті, у тому, що він бажає виправити ситуацію, яка склалася, та готовності понести покарання, те, що він є особою із інвалідністю 3-ї групи, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем праці та проживання, думку потерпілого, який просить не призначити йому покарання, відсутність у нього до обвинуваченого претензій майнового і морального характеру, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, добросовісного та належного виконання ним своїх трудових обов`язків, в тому числі і тих, які пов`язані із ліквідацією пошкоджень та відновлення електромереж у Дніпропетровській області внаслідок військової агресії російської федерації проти України, клопотання начальника Бучацького РЕМ акціонерного товариства «Тернопільобленерго» про призначення ОСОБА_4 такого покарання, яке не заборонятиме йому виконувати свої трудові обов"язки на займаній посаді, суд вважає за доцільне при призначенні ОСОБА_4 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, застосувати вимоги ч.1 та 2 ст.69 КК України та перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 2 статті 272 цього Кодексу, тобто до штрафу, призначивши ОСОБА_4 основне покарання у виді штрафу без призначення обов"язкового додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. 
Саме таке визначене покарання на переконання суду відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи). Таке покарання перебуватиме у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, оскільки Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину». Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Також таке покарання буде відповідати таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним»; «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи». Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним ("Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року).
Згідно з ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду та практику Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.
У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової експертизи безпеки життєдіяльності № 6774/25-64 від 09.03.2026, які суд вважає слід стягнути із ОСОБА_4 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах цього кримінального провадження.
Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.272 КК України із застосуванням ст.69 цього Кодексу - штраф (основне покарання) розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. 
Стягнути із ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України 30703.59 грн. вартості проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України судової експертизи безпеки життєдіяльності № 6774/25-64 від 09.03.2026.
На вирок може бути апеляцію до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуюча