Справа № 127/3924/26
Провадження № 2/127/4867/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

09 липня 2026 року	місто Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області 
у складі головуючого судді Сичука М.М.,
за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.09.2022 року між сторонами було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький), про що складено актовий запис № 2744 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач зазначила, що протягом останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, у зв`язку з чим шлюбні відносини фактично припинені. Як вказує позивач, між подружжям відсутні взаєморозуміння, спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя та шлюб, втрачені почуття любові, поваги та довіри один до одного. Неодноразові спроби налагодити сімейні відносини та зберегти сім`ю позитивного результату не дали.
На думку позивача, подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам, у зв`язку із чим вона просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Позивач в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій просила суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10 вересня 2022 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено актовий запис № 2744, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, наявним у матеріалах справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин або до їх збереження є порушенням права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання або смерті одного з подружжя чи оголошення його померлим.
За змістом ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої чи неповнолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, а також ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі, під час його існування та у разі його розірвання. Однією з основних засад сімейного законодавства є добровільність шлюбного союзу та неможливість примушування особи до його збереження всупереч її волі.
Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що сімейні відносини між сторонами фактично припинені. Подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, не веде спільного господарства, між сторонами відсутні взаєморозуміння, довіра та взаємна повага, вони мають різні погляди на сімейне життя, а почуття любові та взаємної прихильності втрачені. Наміру на примирення та відновлення сімейних відносин сторони не виявили.
При цьому відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, своїм процесуальним правом на подання відзиву, надання заперечень або доказів, які б спростовували доводи позивача чи свідчили про можливість збереження сім`ї, не скористався.
Суд також враховує, що саме по собі існування між сторонами зареєстрованого шлюбу за відсутності фактичних сімейних відносин не відповідає його правовій природі та не сприяє забезпеченню інтересів подружжя. Збереження формального шлюбу всупереч волевиявленню одного з подружжя суперечило б принципу добровільності шлюбу, закріпленому сімейним законодавством України.
Наявність у сторін неповнолітньої дитини не є безумовною підставою для відмови у розірванні шлюбу, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що припинення шлюбу суперечитиме інтересам дитини, тоді як подальше збереження сім`ї за відсутності фактичних сімейних відносин не відповідає інтересам позивача.
За таких обставин суд дійшов висновку, що сім`я сторін фактично розпалася, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливими, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на її користь.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.
На підставі викладеного, керуючись ст. 104, 105, 112-113 СК України,ст. 13,223, 247, 258-259, 263-265, 280, 282-284, 289 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований 10 вересня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 2744, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , адреса проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 14.07.2026.

Суддя: