ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

31 липня 2026 року | м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/4954/22
Головуючий у першій інстанції – Логвіна Т. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/154/26

Чернігівський апеляційний суд у складі: 
головуючого-судді: Скрипки А.А.
суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.
секретарі: Мальцева І.В., Зіньковець О.О.

сторони: 
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова у складі судді Логвіної Т.В. від 10 грудня 2024 року, місце ухвалення рішення - м. Чернігів, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на частку цього майна,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на частку цього майна, в якому просила: визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , до якої входить будинок із прибудовами і господарськими спорудами, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що розміщені на земельній ділянці за цією ж адресою, кадастровий номер, якої 7410100000:02:026:5178; визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частку домоволодіння, до якого входить житловий будинок із прибудовами господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та розміщені на земельній ділянці за цією ж адресою, кадастровий номер якої 7410100000:02:026:5178. Позивач також ставила питання про стягнення із ОСОБА_2 на її користь судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом даної справи. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 зазначала, що вона та ОСОБА_3 проживали у сімейних стосунках без реєстрації шлюбу з 1998 року, а з 01.04.2000 року і до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей подружжя не мало. Згідно договору купівлі-продажу від 23.05.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Тарасенко В.Г. за реєстровим №8630, ОСОБА_3 придбав у власність будинок із прибудовами і господарськими спорудами та земельну ділянку площею 421,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вказувала, що цей будинок побудований згідно із ”Договором на настройку” від 15.03.1956 року, і зданий в експлуатацію 13.07.1966 року, згідно з актом №327. Домоволодіння складалося із дерев`яного житлового будинку А-1, дерев`яних сараїв Б-1 і б-2, туалету у дворі будинку б-3 та огорожі 1-4. Крівля на даху будинку була з руберойду (дранки), а частково - покрита шифером. Внутрішні стеля і стіни були з глиняної штукатурки, поверхня яких побілена, підлога - частково із дерев`яних дощок, а частково - залита цементною сумішшю, віконні рами, підвіконня, дверні блоки і двері були із дерев`яних дощок. За доводами позивача, внаслідок пожежі, яка сталася в 1996 (1997) році, весь будинок був пошкоджений, а тому став непридатним для проживання в ньому. ОСОБА_3 в той час фактично не працював, заощаджень не мав і самостійно відновити свій будинок був неспроможній, певний час після пожежі проживав у будинку своєї матері ОСОБА_4 в с.Вовчок Козелецького р-ну Чернігівської обл., а з 1998 року став проживати із ОСОБА_1 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач стверджувала, що ОСОБА_3 запропонував їй відновити його домоволодіння, шляхом проведення капітального ремонту, і у разі, якщо вона прийме участь у його відновленні, правовий режим його власності буде змінено з особистої на спільну власність подружжя. З цією метою ОСОБА_3 розірвав попередній шлюб, оскільки сімейні стосунки були припинені вже декілька років, на утримання дочки з нього були стягнуті аліменти. ОСОБА_3 зареєстрував ОСОБА_1 у своєму будинку. Позивач стверджує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, і почали відновлювати будинок шляхом її особистих грошових вкладень (вона мала постійний заробіток) та допомоги її батьків - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які проживали в с.Вовчок, збирали гроші на придбання власного житла для дочки, мали господарство, вирощували овочі, фрукти і реалізовували це на ринках, мали корів, телят, свиней, домашніх птахів; сім`я харчувалася своїми продуктами, за рахунок чого заощаджували кошти для придбання будівельного матеріалу і оплату всього необхідного для здійснення відновлення спірного домоволодіння. Всі ремонтні і відновлювальні роботи, які не потребували спеціальних будівельних знань, позивач виконувала особисто. У зв`язку із пожежею, весь будинок було пошкоджено, розбито і зруйновано, в ньому потрібно було ремонтувати і замінювати наступне: 
1. Тамбур будинку (приміщення 1-1), площею 1,6 кв.м до пожежі був закритим приміщенням, дах був покритий руберойдом, стеля обшита оргалітом, вікно, стіни і підлога були з дерев`яних дощок, підлога покрита лінолеумом, із тамбура були вхідні двері в коридор будинку. Внаслідок пожежі були пошкоджені і обгоріли дерев`яні дверний блок, двері, підлога, поверх якої був настелений лінолеум, віконні рами, перекриття. Від пошкодженого оргаліту залишились уламки, а лінолеум скрутило, зжало і розірвало на частки.
За доводами позивача, вони відремонтували (замінили) перекриття, зробили сходинки із цегли, установили два стовпи, на які закріпили дах-навіс із шиферу, підлогу залили цементом, а також замінили на нові дверні блоки і двері з тамбуру в коридор, площею 3,8 кв.м.
2. До пожежі в приміщенні 1-2, площею 3,6 кв.м знаходилась комора (за планом ”сіні”) без вікон, а в приміщенні 1-3, площею 3,8 кв.м знаходився коридор. Стеля в коморі була обшита оргалітом. Одна стіна з дерев`яних дощок, а друга з цегли, обшита оргалітом. Підлога була теж з дерев`яних дощок.
Враховуючи, що вказані приміщення були пошкоджені, у зв`язку з чим, стали непридатними для користування, поновити їх стало можливим лише в результаті проведення капітального ремонту в них. Оскільки необхідно було це робити, вони вирішили об`єднати ці 2 приміщення: (комору, сіні) і коридор - в одне, яке стало розміром 7,4 кв. м.
Позивач вказувала, що за її участі в приміщені 1-2 було зроблено віконний отвір, вставлена віконна рама, скло, підвіконня, зроблені дверний блок, двері, підлога.
В цьому приміщенні загальна площа відновлювальних робіт склала 35,8 кв.м, а саме: оштукатурені стеля - 7,4 кв.м, стіни - 21,0 кв.м, замінена дерев`яна підлога - 7,4 кв.м. Стеля і стіни обшиті будівельним матеріалом ЮЗБі, оргалітом і особисто нею пофарбовані необхідні конструкції.
3. В приміщені 1-4, в якому знаходилась веранда площею 5,0 кв.м., стеля якої була з оргаліта, дверні блоки, двері і підлога були з дерев`яних дощок. Внаслідок пожежі обгоріли, потріскались дерев`яні конструкції, які вже ремонту не підлягали і приміщення стало зруйновним.
Оскільки приміщення 1-4 підлягало капітальному ремонту, вони вирішили переобладнати веранду у приміщення кухні, в якому було замінено: штукатурку на стелі і стінах, дерев`яні конструкції, а оскільки підлога в результаті пожежі в цьому приміщенні провалилася на глибину 20 см, довелося заливати її бетоном, зробивши підлогу з нього, поверх якої заслали лінолеумом.
В приміщення кухні вони провели газове і сантехнічне обладнання, підключили їх до системи газо- і водопостачання, зробили злив і зливну яму у дворі.
Стеля і стіни цього приміщення, вже кухні, вони обшили будівельним матеріалом ДСП (ЮЗБі). Стелю обшили оргалітом, яку фарбувала фарбою особисто вона. Вставили нове вікно і підвіконня, поставили дерев`яні двері. Підлогу також обшили оргалітом, який фарбувала особисто вона. Зробили арку із коридору в кухню. Нижня частина стін, яка обшити оргалітом пофарбована, а верхня частина, яка зроблена із фанери поклеєна шпалерами.
Площа відновлювальних робіт в цьому приміщенні склала 27,55 кв.м, а саме: стеля - 5,0 кв.м, стіни -17,55 кв.м, підлога - 5,0 кв.м.
4. В приміщенні 1-5, в якому знаходився коридор, стеля і стіни були зроблені із глиняної штукатурки, поверх побілений. Вся штукатурка потріскалась і відпадала, а дерев`яна підлога обгоріла і потріскалась. Все пошкоджене пожежею біло замінено на нове. Площа відновлювальних робіт складає 35,8 кв.м, а сааме: стеля - 7,4 кв.м, стіни - 21 кв.м, підлога - 7,4 кв.м.
5. В приміщенні 1-6, площею 6,1 кв.м, до пожежі була кухня, в якій знаходилась глиняна грубка, яка крім кухні опалювала і кімнату 1-7 та частково і кімнату 1-8.
Пошкоджені пожежею і потріскані стеля і стіни теж обгоріли, дерев`яні конструкції стали непридатними для використання і підлягали заміні. Теж саме сталося і в приміщенні 1-5, в якому був коридор, площею 3,0 кв.м.
Оскільки обидва приміщення (1-6 та 1-5) стали непридатними для їх використання і потребували капітального ремонту, вони вирішили об`єднати їх у одне приміщення, переобладнавши їх, і зробили з них кімнату, площею 9,1 кв.м.
Пошкоджені глиняні стелю і стіни особисто вона відбивала від основи перекриття. Площа відновлювальних робіт приміщень 1-6 (колишня кухня) і 1-5 (колишній коридор), які вони переобладнали в одне приміщення, під жилу кімнату, складає 9,1 кв.м. За її участі вони прибрали згорілу стіну з гіпсокартону з кухні 1-6 в коридор 1-5, замінили на нову дерев`яну віконну раму з підвіконням. Підлогу залили цементом, поверх якого заслали лінолеумом. Стелю і стіну оштукатурили новою будівельною сумішшю, поверх штукатурки поклеїли шпалери.
Загальна площа відновлювальних робіт вже в цьому приміщенні склала 40,2 кв.м., а саме: стеля - 9,1 кв.м; стіни - 22,0 кв.м; підлога - 9,1 кв.м; глиняної грубки, що в приміщенні 1-6 складає 3,24 кв.м, а що знаходиться в приміщенні 1-9, складає 2,7 кв. м. Відновлена грубка ними обкладена кахельною плиткою.
6. В результаті пожежі в приміщені 1-9 (кімната за планом), площею 7,2 кв.м. було пошкоджено: обгоріли дерев`яні віконні рами, з яких повилітало скло, а також дверні блоки, двері і підлога; були зруйновані глиняні стеля і стіни, грубка, прилегла до кімнати 1-8, які їй довелося відбивати від основи.
Після пожежі були вставлені віконні рами зі склом та підвіконня, нові дверні блоки і двері, а обгорілу підлогу після чистки і ремонту і її сколочення оббили оргалітом. Стелю і стіни обштукатурили новою будівельною сумішшю. Стелю побілили, а стіни обклеїли шпалерами.
Площа відновлювальних робіт в цьому приміщенні складає 37,2 кв.м, а саме: відремонтована натяжна стеля - 7,2 кв.м, стіни - 22,8 кв.м, підлога - 7,2 кв.м, грубка - 3,24 кв.м.
7. В приміщенні 1-7 (кімната за планом), площею 7,7 кв.м, внаслідок пожежі з вікна вибило скло, обгоріли і потріскалися дерев`яні віконні рами і підвіконня, дверні блоки і двері та підлога, а також потріскались і обгоріли глиняні стеля і стіни.
В результаті капітального ремонту будинку в кімнаті 1-7 було замінено віконні рами зі склом на пластикове з дерев`яним підвіконням, двері, підлога та зроблена нова штукатурка на стелі і стінах. Стелю обшили пінопластиковими квадратами. Стіни обклеїли шпалерами, підлогу, після ремонту і часткової заміни дощок, обшили будівельним матеріалам ЮЗБі.
Площа відновлювальних робіт в цьому приміщенні склала 39,5 кв.м, а саме: стеля - 7,7 кв.м, стіни - 24,1 кв.м, підлога - 7,7 кв.м, грубка - 3,24 кв.м.
8. Пожежею в приміщенні 1-8 (кімната) площею 18,0 кв.м. було розбито і вибито скло з вікна, обгоріли і зруйнувалися дерев`яні віконні рами, дверні блоки і двері, а також підвіконня і підлога. Глиняні стеля і стіни потріскалися, частками відпали від її основи. Вказані пошкодження і конструкції були замінені на нові, замінена штукатурка на стелі і стінах. Стелю після штукатурки пофарбували емульсійною фарбою, а стіни обклеїли шпалерами. Дерев`яну підлогу частково замінили, а частково відремонтували, поверх якої послали будівельний матеріал ЮЗБі. З трьох вікон один віконний отвір заклали, а два зруйнованих вікна замінили на пластикові з дерев`яним підвіконням.
Площа відновлювальних робіт в приміщенні 1-8 склала 72,48 кв.м, а саме: натяжна стеля - 18,0 кв.м, стіни - 36,48 кв.м; підлога - 18,0 кв.м.
9. У будинку, під час капітального ремонту замінено дерев`яне перекриття. Дах замінено з руберойду на шифер. Електропроводка вся замінена на нову. 
10. У приміщенні, яке за планом значиться, як сарай Б-1, фактично знаходилась ”літня кухня/времянка”. В цьому приміщенні було 3 вікна, дерев`яні двері і підлога, коридор з дверима і грубка, яка опалювала це приміщення і використовувалась для приготування їжі, підігріву води. Дах був покритий руберойдом. Внаслідок капітального ремонту вони зробили поріг. Також замінили на нові дерев`яні балки, перегородки, дах покрили шифером. Вся огорожа у дворі була також замінена. Відремонтували підлогу, вікна, двері, стелю і стіни. Також під час шлюбу вони зробили вхід у погріб, вхідний отвір і встановили вхідні двері до погребу. Крім цього, до погребу будинку побудували крильце (сходинки), з піноблоків зробили прибудову, кришу якої покрили руберойдом та шифером.
За її участі вони замінили всю огорожу домоволодіння на нову та через весь двір була викопана зливна яма довжиною 11 метрів.
11. Приміщення, яке позначено на плані як уборна (5-3), було зроблено з оргаліту, який став вже непридатним, а тому вони уборну побудували в іншому місці двору. Для цього була вирита яма, яку обклали цеглою і встановили дерев`яні двері та підлогу, також дерев`яні стіни, встановили унітаз, який обшили лінолеумом, підключили світло.
Також була зроблена і установлена друга уборна, каркас якої зварений з металу, який обшили профнастілом, як і стіни. Зробили дерев`яну підлогу, яку заслали утеплювачем.
Позивач стверджувала, що під час капітального ремонту домоволодіння ОСОБА_3 вони побудували ще і душову, в якій вирили яму, яку теж обклали цеглою, встановили ємність з краном для води. Дах покрили шифером. Крім цього, в іншому місці земельної ділянки вони побудували новий дерев`яний сарай з дерев`яними дверми та підлогою, встановили вікно, а дах покрили шифером. Під гараж залили фундамент.
За доводами позивача, для всіх ремонтних і відновлюваних робіт були придбані будівельні матеріали, суміші, дверні блоки, двері, дерев`яні дошки, скло, віконні рами, фарба тощо за її матеріальні вкладення. Із третіми особами, які виконували будівельні і ремонтні роботи, домовлялась саме вона. За всі ремонтні і відновлювальні роботи в усіх приміщеннях, які здійснювалися запрошеними нею особами, розраховувалася теж вона за рахунок вищевказаних коштів і свого заробітку. Будівельні матеріали для всіх приміщень підвозилися тільки до двору, а у двір, а потім в будинок заносила їх особисто вона. Крім зібраних її батьками коштів та коштів, отриманих від реалізації продукції домашнього господарства і перелічених матеріальних вкладень і трудових затрат на проведення капітального ремонту спірної власності, у 2004 році нею були вкладені 5 000,00 грн., отримані від продажу батьківського будинку, залишеного їй після їх смерті, а також виручені кошти за продаж всього господарства, яке їм належало, коня і підводи. Виручені від всього цього гроші вона вклала в придбання будівельного матеріалу і капітальний ремонт спірної власності. В капітальний ремонт будівлі були вкладені і кошти, які вона брала в кредит, погашала який теж за свій рахунок. В той час, коли проводився капітальний ремонт будинку, ОСОБА_3 ніде не працював, зловживав алкоголем, неодноразово лікувався від алкоголізму в амбулаторному і стаціонарному режимі, що підтверджується численними медичними документами. Зловживання алкоголем призвело не тільки до психологічних і психіатричних, а і до фізичних розладів здоров`я, що в подальшому і стало причиною для встановлення ОСОБА_3 інвалідності: спочатку III, а потім - ІІ групи. Позивач вазувала, що за станом здоров`я, він був неспроможним не тільки заробляти гроші на капітальний ремонт будинку, але і виконувати будь-які ремонтні роботи, навіть фарбувати дерев`яні конструкції. Крім цього, ОСОБА_3 був тривалий час хворий на відкриту форму туберкульозу, через що також знаходився на стаціонарному лікуванні тривалий час. Позивач зазначала, що навіть його пенсія, яку він став отримувати, як особа із інвалідністю, витрачалась на придбання ліків для нього ж, а аліменти, які він за рішенням суду повинен був сплачувати на утримання своєї дочки, її матері сплачувались фактично за рахунок позивача ОСОБА_1 . 
Позивач ОСОБА_1 вказувала, що якби за ініціативою ОСОБА_3 між ними не був узгоджений договір про створення спільної сумісної власності подружжя, вона б ніколи не погодилась вкладати свої матеріальні доходи і трудові затрати у відновлення його власності шляхом проведення капітального ремонту. Оскільки капітальний ремонт і її перелічені вкладення здійснювались на умовах, запропонованих ОСОБА_3 ще до їх початку, з якими вона погодилася, належна йому власність істотно збільшилась у своїй вартості саме за рахунок її матеріальних і трудових затрат. Зроблені за її участі капітальні поліпшення і переобладнання увійшли до всього комплексу власності ОСОБА_3 . В результаті пожежі первинний об`єкт нерухомості ОСОБА_3 розчинився, нівелювався, втратив своє призначення, так як став непридатним для проживання і користування ним, у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився вже під час їх із ОСОБА_3 шлюбу, внаслідок значного його перетворення у придатну для проживання і користування нерухомість, що було здійснено лише у результаті грошових і трудових затрат, вкладених позивачем. Позивач стверджує, що викладені у позові обставини дають їй підстави для звернення до суду із позовною вимогою про визнання нерухомості, зареєстрованої за ОСОБА_3 , спільною з ним сумісною власністю подружжя, у розумінні статті 62 Сімейного кодексу України.

Оскаржуваним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.12.2024 року відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на частку цього майна. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000 грн., у відшкодування витрат на правничу допомогу.
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для виникнення права спільної сумісної власності подружжя на будинок, який належав ОСОБА_3 , приймаючи до уваги неможливість покладення в основу рішення суду показань свідків з боку позивача, і за відсутності інших доказів на підтвердження позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.12.2024 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, а також вирішити питання розподілу судових витрат. Доводи апеляційної скарги вказують, що зазначене рішення суду від 10.12.2024 року є незаконним і несправедливим, ухваленим при неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що показання свідків, попереджених судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання; висновки експерта, який теж несе кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, а також письмові документи про всі обставини, які недопустимими і неналежними доказами суд не визнавав, безпідставно не були прийняті судом першої інстанції до уваги. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції обмежився лише переліченням наявних у справі доказів, але не наддав оцінки фактам, викладеним в них, хоча частина з них має суттєве значення для правильного вирішення справи, і не зазначив, чому їх або частину з них не приймає до уваги та мотиви їх відхилення. Апелянт зауважує, що суд першої інстанції не вказав про вартість, за якою було придбано спірний будинок. При цьому, договором купівлі-продажу від 23.05.1989 року підтверджується, що вартість придбаної ОСОБА_3 власності складала 15 000 карбованців, та що на момент придбання вона складалася із дерев`яного житлового будинку, дерев`яних сараїв, туалету у дворі будинку та огорожі, в той час, як згідно із оцінкою спірного домогосподарства на час проведення експертизи, його вартість становить 1 569 489 грн. 00 коп., з яких: вартість земельних поліпшень, що входять до складу досліджуваного домоволодіння і припадають на житловий будинок, складає 543 812 грн. 00 коп. (вже під час шлюбу позивача із ОСОБА_3 ), а вартість земельної ділянки, що входить до складу об`єкта дослідження, складає 1 025 677 грн. 00 коп. Таким чином, власність ОСОБА_3 значно і істотно збільшилася у своїй вартості. Апелянт ОСОБА_1 вказує, що вона довела, що джерело придбання будматеріалів для відновлення власності ОСОБА_3 і її відновлення відбулося під час зареєстрованого шлюбу з ним, і за її матеріальні і трудові вкладення, допомоги її батьків і родичів, але без таких з боку ОСОБА_3 , що не спростовано стороною відповідача. За доводами апелянта, правом для підтвердження своїх заперечень відповідач не скористалася, оскільки не надала суду будь-яких письмових доказів, не заявляла клопотання про допит свідків, і щодо участі у ліквідації наслідків пожежі. І хоча сам факт пожежі в своїх запереченнях відповідач визнала, вона неправдиво та голослівно, без посилання на докази, вказала, що у відновленні домогосподарства ОСОБА_3 приймала участь її матір, але доказів на підтвердження цих обставин відповідач не надала. Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідачем не було спростовано належними і допустимими доказами твердження позивача та надані нею докази щодо саме її участі у капітальному відновленні спірного домоволодіння. Більш того, вона і не могла бути поінформована щодо цього факту, оскільки відповідач - 25.03.1993 року народження, заявила, що пожежа відбулась у 1994 році, і тому у своєму 7-ми місячному віці вона і не могла знати про обставини, які відбувалися у той час. Апелянт також не погоджується із рішенням суду і в частині стягнення з неї на користь відповідача 10 000 грн. із 20 000 грн. гонорару за надання правової допомоги відповідачу, оскільки вважає, що вказана сума є надмірно завищеною, судом першої інстанції не враховано незначність затраченого адвокатом часу на здійснення правової допомоги, не враховано матеріальний стан позивача і її дохід у вигляді пенсії розміром 2 720 грн., а також її значні витрати на придбання ліків, вкрай необхідних їй за станом здоров`я.

У відзиві на апеляційну скаргу (а.с.129-131, том 2) Єлісєєва І.В. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.12.2024 року - залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Авраменко Н.Л. підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Гутник В.П. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.12.2024 року - залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилася. 

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що згідно із договором купівлі-продажу від 23.05.1989 року, який посвідчено державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Тарасенко В.Г. за реєстровим №8630, ОСОБА_3 купив жилий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_3 , що знаходиться на земельній ділянці розміром 421,0 кв. м. та складається з дерев`яного жилого будинку А-І, жила площа кого становить 32,9 кв.м, надвірних будівель: дерев`яний сарай Б, б-2, туалет б-3, огорожа №1-4. Продаж вчинено за п`ятнадцять тисяч карбованців (а.с.24-25, том 1). 
У технічному паспорті на жилий будинок індивідуального житла, складеному 19.10.1988 року БТІ (а.с.48-52, 134-138, том 1) зазначено, що:
- жилий будинок А-1 має фундамент в 1,5 цегла, стіни з брусу, крівля - шифер, наявне електропостачання та газопостачання, водопостачання та каналізація відсутні, площа 51,5 кв. м, об`єм м3 - 183, востанов. - 5819, знос - 38%, дійсна - 3608; 
- сіни а мають фундамент в 1,5 цегла, стіни, крівля - шифер, наявне електропостачання та газопостачання, водопостачання та каналізація відсутні, площа 16,0 кв. м, об`єм м3 - 47, востанов. - 1114, знос - 40%, дійсна - 688;
- погреб а1 фундаменту не має, стіни т.0,5 кирпич, крівля, електропостачання, газопостачання, водопостачання та каналізація відсутні, площа 10,8 кв.м, об`єм м3 - 20, востанов. - 380, знос - 30/114, дійсна - 266;
- тамбур а3 має фундамент в 0,5 цегла, стіни, крівля - шифер, електропостачання, газопостачання, водопостачання та каналізація відсутні, площа 1,7 кв.м, об`єм м3 - 4, востанов. - 99, знос - 50/49, дійсна - 50;
- крильце має фундамент цегла в 3 ступені, електропостачання, газопостачання, водопостачання та каналізація відсутні, площа 1,8 кв.м, об`єм м3 – -, востанов. - 88, знос - 38/33%, дійсна - 55;
- сарай Б1 має фундамент в 1 цеглу, стіни, крівля, електропостачання, газопостачання, водопостачання та каналізація відсутні, площа 20,1 кв.м, об`єм м3 - 60, востанов. - 1302, знос - 40/521, дійсна - 781;
- сарай б має фундамент дер,ст., стіни, крівля, електропостачання, газопостачання, водопостачання та каналізація відсутні, площа 5,2 кв. м, об`єм м3 - 11, востанов. - 57, знос - 40/23, дійсна - 34;
- сарай б2 має фундамент дер,ст., стіни, крівля, електропостачання, газопостачання, водопостачання та каналізація відсутні, площа 8,2 кв. м, об`єм м3 - 15, востанов. - 87, знос - 40/35, дійсна - 52;
- туалет б3 має фундамент вигр. в 0,5 кар., стіни дерево, крівля, площа 2,9 кв. м, об`єм м3 – -, востанов. - 153, знос - 40/61, дійсна - 92;
- огорожа №1-4 востанов. - 531, знос - /214, дійсна - 317;
- замощение площа 30,0 кв.м, востанов. - 147, знос - 30/44, дійсна - 103.
По будинку А-1 наявні передпокій 5 площею 3,0 кв.м, кухня 6 площею 6,1 кв.м, кімната 7 площею 7,7 кв.м, кімната 8 площею 18,0 кв.м, кімната 9 площею 7,2 кв.м, а також тамбур І а3 площею 1,6 кв.м, сіни ІІ а площею 3,8 кв.м, кладову ІІІ площею 3,6 кв.м.

Відповідно до копії листа Головного управління ДСНС України у Чернігівській області від 09.08.2022 року №13-06/4338 управління не може надати інформацію про пожежу, яка виникла в 1996-1997 роки, у зв`язку з виходом терміну зберігання книги обліку заяв та повідомлень про пожежі (а.с.73, том 1).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, а також свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 укладений 10.08.1991 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 розірвано 31.01.2000 року (а.с.22, 111, том 1).

ОСОБА_3 та ОСОБА_8 уклали шлюб 01.04.2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого Вовчківською сільрадою Козелецького району Чернігівської області (а.с.23, том 1).

27.08.2004 року КП ”Чернігівводоканал” Чернігівської міської ради розроблено технічні умови №587 від 27.08.2004 року на підключення до міської водопровідної мережі будинку АДРЕСА_4 (а.с.53, том 1).

ОСОБА_6 (матір позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ; ОСОБА_5 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.44, 45, том 1). Згідно із копіями свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧНКЗ №7-335 та №7-336, їм належали частки майна пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства ”Перше Травня” в розмірі 0,267% та 0,151% (а.с.42, 43, том 1).

23.12.2004 року ОСОБА_1 написала власноручну розписку про продаж успадкованого нею будинку АДРЕСА_5 ОСОБА_9 за 5 038 грн. 00 коп. Цю розписку посвідчено секретарем виконкому Вовчковської сільської ради Козелецького району, Чернігівської області (а.с.46, том 1).

Рішенням Чернігівської міської ради від 29.12.2004 року ”Про надання, вилучення та передачу земельних ділянок в межах м. Чернігова та надання дозволу на розроблення проекту відведення земельних ділянок” (15 сесія 4 скликання) ОСОБА_3 безоплатно передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_4 площею 0,0567 га (а.с.122, том 1). Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №260541, ОСОБА_3 на підставі цього рішення належить земельна ділянка площею 0,0567 га за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер 7410100000:02:026:5178 (а.с.123, том 1).

Згідно з копією висновку дільничного інспектора міліції Деснянського ВМ ЧМВ УМВС України у Чернігівській області лейтенанта міліції ОСОБА_10 від 22.03.2007 року встановлено, що ОСОБА_3 тривалий час стоїть на обліку в наркологічному диспансері м. Чернігова і Деснянському ВМ з приводу хронічного алкоголізму. Після проходження лікування ОСОБА_3 не тривалий час утримувався від зловживання спиртними напоями, а потім знову починав зловживати спиртним. У дійсний період часу систематично зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки за місцем проживання, порушує громадський порядок. Так, він неодноразово затримувався у п`яному вигляді в громадських місцях, порушував громадський порядок і залучався до адміністративної відповідальності, а саме: 01.01.2007 року за ст. 178 ч. 1 КУпАП, 08.01.2007 року за ст. 178 ч. 2 КУпАП, 13.01.2007 року за ст. 173 КУпАП. Із ОСОБА_3 постійно проводилась профілактична робота за місцем проживання і він офіційно попереджався про недопустимість антигромадського поводження в побуті і зловживання спиртними напоями. Йому постійно пропонувалося пройти курс лікування від алкоголізму, добровільно припинити зловживати спиртним, однак ОСОБА_3 на вжиті до нього заходи не реагує, продовжує пиячити. З Чернігівського наркологічного диспансеру надійшов висновок у Деснянський ВМ про його відмову у добровільному лікуванні, тому вирішено зібраний матеріал на ОСОБА_3 направити в суд Деснянського району м. Чернігова для вирішення питання про направлення його на примусове лікування від алкоголізму в умовах ЧОПНЛ терміном на три місяці (а.с.74, том 1).

Згідно з листом КНП ”Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня” Чернігівської обласної ради від 26.10.2022 року №32-08/858, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікувався у лікарні з 2007 року по 2015 рік 4 рази: з 16.01.2007 року по 24.01.2007 року, з 06.03.2007 року по 16.03.2007 року, з 22.03.2007 року по 22.06.2007 року та з 24.12.2014 року по 16.02.2015 року з діагнозом: ”Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю” (а.с.238, том 1).

Відповідно до копії заяви, адресованої Чернігівській міській раді, посвідченої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Слєдовським М.С. 26.04.2008 року, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 не заперечували проти зносу будівлі за адресою: АДРЕСА_1 та вилучення земельної ділянки площею 0,0567 га, при наданні однієї однокімнатної та однієї двокімнатної квартири і виплати компенсації за земельну ділянку по ринковій вартості згідно чинного законодавства (а.с.47, том 1).

18.03.2011 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Петрушиною Л.М. за реєстровим номером 725, яким призначив ОСОБА_11 спадкоємцем всього його майна, яке на день смерті виявиться йому належним, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати і на що він за законом матиме право (а.с.112, том 1).

08.09.2013 року ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ’’ ОСОБА_13 ’’ (а.с.114, том 1). 

13.11.2013 року ОСОБА_1 отримала кошти в кредит у АТ ”ОТП Банк” в сумі 18 780 грн. 00 коп. (а.с.69-70, том 1), 02.02.2016 року - у ТОВ ”ФК ”ЦФР” у сумі 3 778 грн. 40 коп. (а.с.71-72, том 1).

Відповідно до копії довідки КЛПЗ ”Чернігівський обласний тубдиспансер” від 13.08.2024 року, ОСОБА_3 з 11.08.2014 року по час видачі довідки перебував під наглядом лікарського закладу з діагнозом ВДТБ - вперше діагностований туберкульоз (12.08.2014 року) та листа КНП ”Чернігівський обласний медичний центр соціально значущих та небезпечних хвороб” ЧОР від 08.11.2022 рок №01-10/878 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно хворів на туберкульоз та лікувався у закладі з 12.08.2014 року по 16.02.2015 року.

У 2016, 2017 роках ОСОБА_3 проходив обстеження у зв`язку із захворюванням печінки, нирок, шлунку (а.с.37; 37, зворот, том 1).

Батьками ОСОБА_14 зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження НОМЕР_6 , виданого відділом Загс Чернігівського міського виконкому та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с.110, 114, том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 (а.с.26, 115, том 1).

Відповідно до копії спадкової справи №3/2020, заведеної приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулись його дочка ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_1 (а.с.157-175, том 1).

З 2005 по 2019 рік придбавались будівельні матеріали, двері, плінтуси, вікна, замки тощо (а.с.54-67, том 1).

Згідно із копією трудової книжки НОМЕР_8 ОСОБА_3 , останній запис про його місце роботи, зазначено у ВАТ ”Чернігівбуд” тесляром 4 розряду, звідки він звільнився 12.09.1997 року. Інших записів трудова книжка в собі не містить (а.с.27-28, том 1).

ОСОБА_1 працювала з 1995 по 1999 рік продавцем в Фірмі ”Седам”, з 26.09.2002 по 31.07.2003 року - продавцем у СПД ОСОБА_15 , з 14.08.2003 по 15.03.2004 року - вантажником ЗАТ ”Чернігівриба”, з 16.04.2004 по 28.07.2005 року отримувала виплату допомоги по безробіттю, що також підтверджується копією довідки Чернігівського міського центру зайнятості від 12.05.2008 року №01/2123, з 12.05.2008 по 12.12.2008 року працювала продавцем-комірником у ТОВ ”Торгсервіс”, з 26.12.2008 по 18.08.2009 року - отримувала виплату допомоги по безробіттю, з 14.10.2009 по 24.03.2010 року працювала продавцем у ФОП ОСОБА_16 , з 09.08.2016 по 10.11.2016 року - отримувала виплату допомоги по безробіттю (а.с.29-35, 34, том 1). З 01.07.2019 року по 31.12.2019 року дохід ОСОБА_1 від підприємницької діяльності складав 176 450 грн. 00 коп. (а.с.68, том 1).

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.10.2022 року у даній справі було призначено судову експертизу, проведення якої було доручено Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.209-212, том 1). 

Згідно з висновком експерта №2361/22-24 від 20.11.2023 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, Чернігівське відділення, за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-технічної експертизи у цивільній справі №750/4954/22 (а.с.2-21, том 2):

- ринкова вартість домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 15.11.2023 року, без наявності ПДВ, становить: 1 569 489 грн. 00 коп., де: - вартість земельних поліпшень, що входять до складу досліджуваного домоволодіння і припадають на житловий будинок, складає 543 812 грн. 00 коп.; - вартість земельної ділянки, кадастровий номер 7410100000:02:026:5178, що входить до складу об`єкта дослідження, складає 1 025 677 грн. 00 коп.;
- вирішити питання 2-5 не вбачається за можливе, а саме: 
2. Визначити обсяг і вартість будівельних робіт, пов`язаних з підготовкою житлового будинку Домоволодіння до відновлення після пожежі, яка сталася орієнтовно в 1996-1997 роках. 3. Визначити вартість будівельних матеріалів і обладнання, використаних при відновленні та ремонті житлового будинку домоволодіння, а також вартість виконаних будівельних робіт по відновленню житлового будинку, в тому числі: перекриття даху та стелі; ремонту стін; заміни дверних блоків і дверей; заміни підлоги, віконних рам, підвіконня, грубки тощо. 4. Визначити вартість проведених відновлюваних робіт з газо/водо постачання; вартість матеріалів і монтажу електропроводки, а також інших поліпшень, здійснених під час відновлення та ремонту житлового будинку, господарських споруд і огорожі після пожежі. 5. Визначити вартість трудових вкладень позивачки ОСОБА_1 у відновлення та ремонт домоволодіння, перелічених у позовній заяві (а.с. 2-7), та встановити, на яку суму збільшилась дійсна ринкова вартість домоволодіння (станом на час проведення експертизи) у порівнянні з її вартістю до початку проведення відновлювальних і ремонтних робіт, пов`язаних з пожежею, що відбулася орієнтовно у 1996-1997 роках. З даного приводу судовим експертом зазначено, що оскільки клопотання від 19.01.2023 року про надання додаткових матеріалів, необхідних для вирішення саме другого, третього, четвертого та п`ятого питань, не задоволено, а саме, не надано експерту додаткові матеріали, про які вказано у висновку експерта №2361/22-24 від 20.11.2023 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, Чернігівське відділення, за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-технічної експертизи у цивільній справі №750/4954/22 (а.с.20, зворот - 21, том 2), вирішити друге, третє, четверте та п`яте питання не видається можливим; 

- розробка технічного паспорта на домоволодіння не входить до компетенції експерта, а також не відноситься до завдань судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 10.12.2024 року є незаконним і несправедливим, ухваленим із неправильним застосуванням норм матеріального права та із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даного спору, не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції від 10.12.2024 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що показання свідків, попереджених судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання; висновки експерта, який теж несе кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, а також письмові документи про всі обставини, які недопустимими і неналежними доказами суд не визнавав, безпідставно не були прийняті судом першої інстанції до уваги. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції обмежився лише переліченням наявних у справі доказів, але не наддав оцінки фактам, викладеним в них, хоча частина з них має суттєве значення для правильного вирішення справи, і не зазначив, чому їх або частину з них не приймає до уваги та мотиви їх відхилення. Апелянт зауважує, що суд першої інстанції не вказав про вартість, за якою було придбано спірний будинок. При цьому, договором купівлі-продажу від 23.05.1989 року підтверджується, що вартість придбаної ОСОБА_3 власності складала 15 000 карбованців, та що на момент придбання вона складалася із дерев`яного житлового будинку, дерев`яних сараїв, туалету у дворі будинку та огорожі, в той час, як згідно із оцінкою спірного домогосподарства на час проведення експертизи, його вартість становить 1 569 489 грн. 00 коп., з яких: вартість земельних поліпшень, що входять до складу досліджуваного домоволодіння і припадають на житловий будинок, складає 543 812 грн. 00 коп. (вже під час шлюбу позивача із ОСОБА_3 ), а вартість земельної ділянки, що входить до складу об`єкта дослідження, складає 1 025 677 грн. 00 коп. Таким чином, власність ОСОБА_3 значно і істотно збільшилася у своїй вартості. Апелянт ОСОБА_1 вказує, що вона довела, що джерело придбання будматеріалів для відновлення власності ОСОБА_3 і її відновлення відбулося під час зареєстрованого шлюбу з ним, і за її матеріальні і трудові вкладення, допомоги її батьків і родичів, але без таких з боку ОСОБА_3 , що не спростовано стороною відповідача. За доводами апелянта, правом для підтвердження своїх заперечень відповідач не скористалася, оскільки не надала суду будь-яких письмових доказів, не заявляла клопотання про допит свідків, і щодо участі у ліквідації наслідків пожежі. І хоча сам факт пожежі в своїх запереченнях відповідач визнала, вона неправдиво та голослівно, без посилання на докази, вказала, що у відновленні домогосподарства ОСОБА_3 приймала участь її матір, але доказів на підтвердження цих обставин відповідач не надала. Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідачем не було спростовано належними і допустимими доказами твердження позивача та надані нею докази щодо саме її участі у капітальному відновленні спірного домоволодіння. Більш того, вона і не могла бути поінформована щодо цього факту, оскільки відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_5 , заявила, що пожежа відбулась у 1994 році, і тому у своєму 7-ми місячному віці вона і не могла знати про обставини, які відбувалися у той час. Апелянт також не погоджується із рішенням суду і в частині стягнення з неї на користь відповідача 10 000 грн. із 20 000 грн. гонорару за надання правової допомоги відповідачу, оскільки вважає, що вказана сума є надмірно завищеною, судом першої інстанції не враховано незначність затраченого адвокатом часу на здійснення правової допомоги, не враховано матеріальний стан позивача і її дохід у вигляді пенсії розміром 2 720 грн., а також її значні витрати на придбання ліків, вкрай необхідних їй за станом здоров`я.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. 

Керуючись загальними правилами доказування у цивільному процесі, які ґрунтуються на статях: 12, 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із вказаних положень Закону випливає можливість застосування принципу ”affirmanti incumbit probatio”, який означає, що ”хто стверджує, той і доводить”.

Відповідно до приписів статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК).

Згідно ч.1 статті 62 Сімейного кодексу України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Важливим є те, що у спірних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність обставин, які підтверджують підстави для звернення до суду із позовною вимогою про визнання нерухомості, зареєстрованої за ОСОБА_3 , спільною з ним сумісною власністю подружжя, у розумінні статті 62 Сімейного кодексу України, тобто, тих обставин, що майно чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_3 за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок трудових чи грошових затрат позивача ОСОБА_1 . 

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.10.2022 року у даній справі було призначено судову експертизу, проведення якої було доручено Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.209-212, том 1). 

Згідно з висновком експерта №2361/22-24 від 20.11.2023 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, Чернігівське відділення, за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-технічної експертизи у цивільній справі №750/4954/22 (а.с.2-21, том 2):
- ринкова вартість домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 15.11.2023 року, без наявності ПДВ, становить: 1 569 489 грн. 00 коп., де: - вартість земельних поліпшень, що входять до складу досліджуваного домоволодіння і припадають на житловий будинок, складає 543 812 грн. 00 коп.; - вартість земельної ділянки, кадастровий номер 7410100000:02:026:5178, що входить до складу об`єкта дослідження, складає 1 025 677 грн. 00 коп.;
- вирішити питання 2-5 не вбачається за можливе, а саме: 
2. Визначити обсяг і вартість будівельних робіт, пов`язаних з підготовкою житлового будинку Домоволодіння до відновлення після пожежі, яка сталася орієнтовно в 1996-1997 роках. 3. Визначити вартість будівельних матеріалів і обладнання, використаних при відновленні та ремонті житлового будинку домоволодіння, а також вартість виконаних будівельних робіт по відновленню житлового будинку, в тому числі: перекриття даху та стелі; ремонту стін; заміни дверних блоків і дверей; заміни підлоги, віконних рам, підвіконня, грубки тощо. 4. Визначити вартість проведених відновлюваних робіт з газо/водо постачання; вартість матеріалів і монтажу електропроводки, а також інших поліпшень, здійснених під час відновлення та ремонту житлового будинку, господарських споруд і огорожі після пожежі. 5. Визначити вартість трудових вкладень позивачки ОСОБА_1 у відновлення та ремонт домоволодіння, перелічених у позовній заяві (а.с.2-7), та встановити, на яку суму збільшилась дійсна ринкова вартість домоволодіння (станом на час проведення експертизи) у порівнянні з її вартістю до початку проведення відновлювальних і ремонтних робіт, пов`язаних з пожежею, що відбулася орієнтовно у 1996-1997 роках. З даного приводу судовим експертом зазначено, що оскільки клопотання від 19.01.2023 року про надання додаткових матеріалів, необхідних для вирішення саме другого, третього, четвертого та п`ятого питань, не задоволено, а саме, не надано експерту додаткові матеріали, про які вказано у висновку експерта №2361/22-24 від 20.11.2023 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, Чернігівське відділення, за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-технічної експертизи у цивільній справі №750/4954/22 (а.с.20, зворот - 21, том 2), вирішити друге, третє, четверте та п`яте питання не видається можливим; 
- розробка технічного паспорта на домоволодіння не входить до компетенції експерта, а також не відноситься до завдань судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи.

Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша, друга, третя статті 12 ЦПК України). 

Відповідно до приписів ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із положеннями статей: 77, 78, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі ”Дульський проти України” зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

У доведенні обставин, які підтверджують підстави для звернення ОСОБА_1 до суду із позовною вимогою про визнання нерухомості, зареєстрованої за ОСОБА_3 , спільною з ним сумісною власністю подружжя, у розумінні приписів статті 62 Сімейного кодексу України, тобто того, що майно її чоловіка ОСОБА_3 за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок трудових чи грошових затрат позивача, висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що показання свідків, попереджених судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання; висновки експерта, який теж несе кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, а також письмові документи про всі обставини, які недопустимими і неналежними доказами суд не визнавав, безпідставно не були прийняті судом першої інстанції до уваги при вирішенні вимог заявленого нею позову. 

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані вище доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 10.12.2024 року, відповідно до наступного. Виходячи із положень статті 90 ЦПК України, показання свідка є одним із видів доказів у справі, а відповідно до частин другої - третьої статті 89 ЦПК України, яка регламентує оцінку доказів, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що показання свідків та інші докази у справі, на які посилається ОСОБА_1 , без висновку експерта не можуть вважатися належними та достатніми доказами на підтвердження обставин, які належать до предмета доказування у даному спорі. 

До апеляційного суду стороною позивача подавалося клопотання про призначення судової оціночної будівельно-технічної експертизи (а.с.179-190, том 2). Разом з тим, в судовому засіданні апеляційного суду 31.07.2026 року сторона позивача відмовилася від вказаного вище клопотання про призначення у даній справі судової оціночної будівельно-технічної експертизи.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновку суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на частку цього майна, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 10.12.2024 року, оскільки вищевказаний висновок суду першої інстанції узгоджується із фактичними, документально підтвердженими обставинами справи та нормами права, які регламентують спірні правовідносини. 

Відповідно до приписів ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 

Апелянт також не погоджується із рішенням суду першої інстанції від 10.12.2026 року і в частині стягнення з неї на користь відповідача 10 000 грн. із 20 000 грн. гонорару за надання правової допомоги відповідачу, оскільки вважає, що вказана сума є надмірно завищеною, судом першої інстанції не враховано незначність затраченого адвокатом часу на здійснення правової допомоги, не враховано матеріальний стан позивача і її дохід у вигляді пенсії розміром 2 720 грн., а також її значні витрати на придбання ліків, вкрай необхідних їй за станом здоров`я.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. 

Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини перша, друга статті 137 ЦПК України).

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами виходив з тих обставин, що відповідачем документально підтверджено понесення судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 20 000 грн. Разом з тим, враховуючи клопотання позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, виходячи із критеріїв розумності та співрозмірності, суд першої інстанції дійшов висновку, що стягненню із позивача на користь відповідача підлягає 10 000 грн., в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною, з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.

Доводи апеляційної скарги не містять в собі відповідних підстав для зменшення визначеного судом першої інстанції до стягнення із позивача на користь відповідача розміру відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. Висновок суду першої інстанції у вказаній частині узгоджується із матеріалами цивільної справи та нормами права, які регулюють дані правовідносини. 

Враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 10.12.2024 року, ухваленого на підставі приписів норм права, які регламентують спірні правовідносини, та на основі з`ясованих обставин, на які сторони спору посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом в ході розгляду даної справи.

За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.12.2024 року - залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: