Справа № 357/13861/25
Провадження № 2/375/279/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Смик М.М.,
за участю секретаря судових засідань Киричок В.В.,

розглянувши в приміщенні суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2025 року представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «ФК «Ейс») - Поляков О.В. за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову представник вказував, що 29 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (далі - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога») та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 646614072 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV47Y7F.
За умовами договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6 300 грн шляхом перерахування коштів на картку зазначену відповідачем у заяві при укладенні договору кредитної лінії, зі строком кредитування 30 днів. 
ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов`язання за договором кредитної лінії, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 29 273,86 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6 300 грн та заборгованість за процентами за користування кредитом - 22 973,86 грн.
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - «Таліон Плюс») уклали договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі, щодо продовження терміну дії договору факторингу. 
1 серпня 2023 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 242, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 646614072.
31 липня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») уклали договір факторингу № 30/0724-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 646614072 від 29 травня 2023 року. Того ж дня ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №1 від 31 липня 2024 року до договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за укладеним договором кредитної лінії.
8 липня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 08/07/25-Е, за умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено ТОВ «ФК «Ейс» право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 646614072 від 29 травня 2023 року.
Відповідно до реєстру боржників № б/н від 8 липня 2025 року за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 29 273,86 грн, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 08/07/25-Е.
Вважаючи себе кредитором за договором кредитної лінії № 646614072 від 29 травня 2023 року ТОВ «ФК «Ейс» просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 29 273,86 грн, з яких: 6 300 грн - заборгованість за тілом кредиту та 22 973,86 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, а також просило стягнути 2 422,40 грн у відшкодування судового збору та 7 000 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників
Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 5 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2025 року витребувано у банка-емітента АТ «Ощадбанк» (ЄДРПОУ: 00032129, електронна адреса: contact-centre@oschadbank.ua) інформацію: 
-чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка № НОМЕР_2 ; 
-про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки № НОМЕР_2 у період з 29 травня 2023 року до 3 червня 2023 року у сумі 6 300 грн; 
-чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 ;
-чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № НОМЕР_2 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 .
У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 на картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_2 , за період з 29 травня 2023 року до 3 червня 2023 року у сумі 6 300 грн, надати інформацію у вигляді: 
-первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти позичальника);
-повного номера рахунка маска картки № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .
У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_3 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 за платіжною карткою - маска картки № НОМЕР_2 , вказати номери телефонів, що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_1 (клієнта банку) за платіжною карткою маска картки № НОМЕР_2 .
У випадку, якщо картковий рахунок -маска карти № НОМЕР_2 не належить позичальнику - ОСОБА_1 , надати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_2 .
На виконання вимог ухвали від 1 жовтня 2025 року АТ «Ощадбанк»направило на адресу суду листа, в якому міститься запитувана судом інформація, а саме, що на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 ; транзакція, здійснена 30 травня 2023 року, на банківську картку № НОМЕР_4 в сумі 6 300 грн була успішною; грошові кошти за цією транзакцією були зараховані на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_5 . Додатково зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 також емітовані інші платіжні картки; наявний фінансовий номер телефону НОМЕР_3 , який знаходиться в анкетних даних.
З відповіді з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери від 6 листопада 2025 року № 1980503 (щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу,) встановленло, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку у УСЗН Білоцерківської РДА (Рокитнянський відділ) та фактично проживав по АДРЕСА_1 та 30 квітня 2024 року був знятий з обліку. 
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 6 листопада 2025 року справу передано за підсудністю до Рокитнянського районного суду Київської області. 
Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 25 лютого 2026 року прийнято цивільну справу до провадження; постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Рокитнянського районного суду Київської області. 
Відповідачу направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до розгляду на адресу зареєстрованого його місця проживання, проте судова кореспонденція повернулась до суду не врученою з причин «адресат відсутній за вказаною адресою».
Суд враховує, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі № 910/22873/17 та від 14 серпня 2020 року у справі № 904/2584/19).
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18).
Згідно з вимогами частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За змістом статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Стислий виклад позиції інших учасників справи
Відзив на позовну заяву та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до суду не надходили.
Встановлені судом фактичні обставини справи
Судом встановлено, що 29 травня 2023 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 646614072 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV47Y7F.
Пунктом 2.1 договору кредитної лінії передбачено, що за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6 300 грн (шість тисяч триста грн нуль коп) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - правила).
У пункті 2.3 договору кредитної лінії зазначено, що кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 6 300 грн (шість тисяч триста грн нуль коп) 29 травня 2023 року (що є датою надання кредиту).
Пунктом 2.6 договору кредитної лінії встановлено, що кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника (не цільовий кредит).
Відповідно до пункту 3.1 договору кредитної лінії позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому пунктом 3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
Сторони погодили, що встановлений в пункті 3.1 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту договору строк продовження дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х - Y), де: Z - кількість днів, на які продовжується дисконтний період; Х - поточна дата (день місяця) закінчення дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень дисконтного періоду; Y - дата ініціації (день місяця) продовження дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця). При цьому сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів (пункт 3.2 договору кредитної лінії).
Пунктом 3.3 кредитної лінії передбачено, що для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів дисконтного періоду проценти у розмірі 1 927 грн. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет.
Відповідно до пункту 3.4 договору кредитної лінії - продовження строку дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов договору в бік погіршення для позичальника. Всі істотні умови які застосовуються протягом всього строку дії цього договору зазначенні в цьому договорі в момент його укладення. Оскільки пролонгація не є зміною істотних умов договору, зокрема строку дії договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до договору, в тому числі пролонгація не потребує застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ініціювання позичальником пролонгації є конклюдентною дією спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим договором умов користування кредитом без зміни строку дії договору. 
За результатами заповнення заявки позичальник вказує реквізити платіжної картки, яка випущена для управління відкритого на його ім`я рахунком, на який він бажає отримати кредит. Для зручності позичальника після введення повних реквізитів платіжної карти створюється токен (електронний ключ доступу) карти, що додається до облікових даних позичальника та в подальшому відображається в його особистому кабінеті в розділі «Мої карти». В подальшому позичальник може здійснювати платежі за цим договором без повторного введення повних реквізитів доданих платіжних карток. При подачі заявки на отримання другого та наступних кредитів позичальник обирає платіжну карту на яку бажає отримати кредит із переліку тих, що додані до його особистого кабінету. (пункт 4.5 договору кредитної лінії).
Пунктом 5.1 договору кредитної лінії встановлено, що Кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки № НОМЕР_2 , що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.

Позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається достроково припиненим шляхом його повного виконання. (пункт 6.1 договору кредитної лінії).
Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 28 червня 2023 року, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого траншу позичальником. (пункт 7.1 договору кредитної лінії).
Пунктами 7.2-7.3 договору кредитної лінії встановлено, що в обов`язковому порядку основна сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому пунктом 11.1 договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому пунктом 9.1.1.2. або пунктом 9.1.1.7. договору. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 28 червня 2028 року.
Проценти за договором сплачуються в наступному порядку: протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору; після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно; позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час. У разі часткового повернення суми кредиту, сума до сплати за договором перераховується. З актуальною сумою до сплати позичальник має можливість ознайомитись в особистому кабінеті. Сума кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки та інших платежів передбачених договором підлягають безготівковому перерахуванню на поточний рахунок кредитодавця у строки, встановлені договором та чинним законодавством України. (пункти 7.4-7.6 договору кредитної лінії).
З довідки про підтвердження платежу, виданої ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», вбачається, що 29 травня 2023 року о 13 год 51 хв шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_1 на виконання умов договору кредитної лінії № 646614072 зараховано кошти в сумі 6 300 грн; факт підтвердження отримання коштів також підтверджується платіжним дорученням від 29 травня 2023 року № e54024a0-7f37-4fd6-a7d9-348905c7103c.
Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за договором кредитної лінії у розмірі 29 273,86 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 6 300 грн та заборгованість за процентами за користування кредитом - 22 973,86 грн. Аналогічне відображено і у виписці з особового рахунку за договором кредитної лінії № 646614072 від 29 травня 2023 року.
З відповіді АТ «Ощадбанк» встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 (банківський рахунок НОМЕР_6 ); 30 травня 2023 року на платіжну картку ОСОБА_1 здійснено зарахування кредитних коштів у сумі 6 300 грн; за платіжною карткою № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_1 , наявний фінансовий номер телефону НОМЕР_3 , який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі, щодо продовження терміну дії договору факторингу. 1 серпня 2023 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 242, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії.
31 липня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 646614072 від 29 травня 2023 року. Того ж дня ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №1 від 31 липня 2024 року до договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за укладеним договором кредитної лінії.
8 липня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 08/07/25-Е, за умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено ТОВ «ФК «Ейс» право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 646614072 від 29 травня 2023 року.
Відповідно до реєстру боржників № б/н від 8 липня 2025 року за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги за договором кредитної лінії № 646614072 від 29 травня 2023 року на загальну суму 29 273,86 грн, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 08/07/25-Е.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша та друга статті 638 ЦК України).
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частинами першою-четвертою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом;
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
За змістом статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).
Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 7 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071св20), будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
У справі, яка розглядається, суд встановив що:
- за укладеним сторонами договором кредитної лінії № 646614072 від 29 травня 2023 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6 300 грн та зобов`язувався його повернути і сплатити проценти за користування кредитом;
- відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість;
- матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 заперечував наявність кредитних зобов`язань;
- надані позивачем докази підтверджують факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів;
- у ОСОБА_1 існує заборгованість за договором кредитної лінії № 646614072 від 29 травня 2023 року у розмірі 29 273,86 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 6 300 грн та заборгованість за процентами за користування кредитом - 22 973,86 грн;
- право вимоги за договором кредитної лінії № 646614072 від 29 травня 2023 року набуло ТОВ «ФК «Ейс»;
- ОСОБА_1 не спростував належними і допустимими доказами розмір заборгованості та правильність розрахунку.
З урахуванням викладеного, позивачем доведено існування між сторонами кредитних прав та зобов`язань, тобто підтверджено факт отримання позичальником кредитних коштів.
Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за кредитом, заборгованості за процентами за користування кредитом.
Висновки суду щодо розподілу судових витрат
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» підлягають стягненню 2 422,40 грн у відшкодування судового збору, сплаченого позивачем за пред`явлення позову.
Разом з тим, у позові також містилось прохання про стягнення з відповідача кошти у відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) виклала висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».
У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничою допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничної допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У частинах четвертій-шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за доцільне врахувати практику ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у пункті 77 рішення від 18 лютого 2022 року у справі «Чоліч проти Хорватії» (заява № 49083/18) ЄСПЛ зазначив, що згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі. Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).
У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 61-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 9 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21).
Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується:
- договором про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 9 липня 2025 року;
- додатковою угодою № 25770737711 до договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 9 липня 2025 року;
- актом прийому - передачі наданих послуг від 9 липня 2025 року № 09/07/25-01;
- свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24 квітня 2012 року, видане Тараненку А.І.;
- довіреністю ТОВ «ФК«Ейс» на відповідно до якої ТОВ «ФК«Ейс» уповноважено адвоката Тараненка А.І. бути представником ТОВ «ФК«Ейс»;
Розмір заявлених ТОВ «ФК«Ейс» витрат на правничу допомогу підтверджений матеріалами справи.
За відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у суду відсутні правові підстави для зменшення належно підтвердженого розміру таких витрат з власної ініціативи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 2 грудня 2020 року у справі № 676/5537/19).
За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» 7 000 грн на відшкодування цих витрат.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за договором кредитної лінії № 646614072 від 29 травня 2023 року у сумі 29 273,86 грн (двадцять дев`ять тисяч двісті сімдесят три гривні вісімдесят шість копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн (сім тисяч гривень), а разом 9 422,40 грн (дев`ять тисяч чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 5 серпня 2026 року.
Відомості про учасників справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: 02090, місто Київ, вул. Алматинська, 8, офіс 310 а.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Марина СМИК