ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11859/22 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н.П.
Суддів: Кобаля М.І., Файдюка В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року, суддя Зеленова А.С., у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про визнання протиправним та скасування висновку,-

У С Т А Н О В И Л А:

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати висновок Управління північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області від 15.07.2022 про результати моніторингу процедури закупівлі, проведеною АТ «Укргазвидобування» №UA-2021-11-25-003515-а.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду»(далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний судміста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду дану справу направлено на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.
Відповідно до ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.05.2025 залучено до участі у справі №640/11859/22 за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Управління північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про визнання протиправним та скасування висновку в якості другого відповідача - Північний офіс Держаудитслужби (адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 18; код ЄДРПОУ: 40479560).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням Донецького окружного адміністративного суду Управління північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для виходу із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Судом встановлено, що акціонерним товариством «Укргазвидобування» проводилась процедура закупівлі «ЛГВ 21П-068_50530000-9 – Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Ремонт і обслуговування компресорів Далгакіран)», ідентифікатор закупівлі UA-2021-11-25-005315-а.
Листом від 03.06.2022 № 003100-18/3932-2022 Держаудитслужбою доручено офісам Держаудитслужби та їх управлінням в областях провести моніторинги процедур закупівель, у тому числі, Управлінню Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, зокрема, провести моніторинг процедури закупівлі за номером ID: UA-2021-11-25-005315-a. Відповідно до наказу начальника Управління від 07.07.2022 № 15-З, на підставі пункту 4 частини другої статті 8 Закону, з 07.07.2022 по 15.07.2022 проведено моніторинг процедури закупівлі відкритих торгів за предметом: «Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Ремонт і обслуговування компресорів Далгакіран)» за номером ID: UA-2021-11-25-005315-a, здійсненої Позивачем.
Відповідачем - Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області 15.07.2022 о 15 годині 29 хвилин в електронній системі закупівель оприлюднено висновок про результати моніторингу закупівлі (далі за текстом — Висновок) №UA-2021-11-25-005315-а, оголошеної позивачем.
За результатами моніторингу встановлено порушення законодавства в частині складання тендерної документації та/або внесення змін до неї, порушення законодавства в частині розгляду та/або відхилення (не відхилення) замовником тендерної (тендерних) пропозиції (пропозицій), порушення законодавства в частині не відміни замовником закупівлі.
Моніторингом встановлено, що учасником ТОВ «ГАЗСЬОРФ» у складі тендерної пропозиції надано копії 2-х аналогічних договорів від 01.02.2016 № 11 та від 05.10.2020 № 01-05102020, які не містять точного знакового відтворення змісту та документальної інформації вказаних договорів, зокрема, відсутня інформація щодо ціни за надання однієї послуги та щодо загальної вартості надання послуг по договорах, що не відповідає вимогам пункту 3 розділу 1.1 «Кваліфікаційні критерії до учасників закупівель» Додатку № 1 до тендерної документації, чим в свою чергу не підтверджено відповідність учасника кваліфікаційному критерію «наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів)», установленому статтею 16 Закону.
Водночас, відповідно до підпункту 2 пункту 3 розділу 1.2 «Інші вимоги до учасників закупівель» Додатку № 1 до тендерної документації від учасників у складі тендерної пропозиції імперативно вимагалось надання, зокрема, скан-копії Дозволу Державної служби України з питань праці або Дозволу, виданого уповноваженим органом (Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України (Держгірпромнагляду) на виконання робіт підвищеної небезпеки (дійсні протягом строку дії договору): монтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування устаткування підвищеної небезпеки. Слід зазначити, що строк дії договору та строк надання послуг до 30.06.2023 року.
Моніторингом встановлено, що учасником ТОВ «ГАЗСЬОРФ» у складі тендерної пропозиції надано копію дозволу Територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м.Києві строком дії до 11.04.2023, а не протягом строку дії договору (до 30.06.2023). Абзацом першим частини третьої статті 22 цього Закону визначено, що тендерна документація може містити іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації.
Разом з тим, вимогами пунктів 1 та 2 частини 1 статті 31 Закону, встановлено імперативну умову, що замовник відхиляє тендерну пропозицію, зокрема, якщо учасник процедури закупівлі не відповідає встановленим абзацом першим частини третьої статті 22 цього Закону вимогам до учасника відповідно до законодавства та/або не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації.
Відхилення тендерної пропозиції учасника, яка не відповідає умовам тендерної пропозиції, є обов`язком, а не правом замовника, що також підтверджується роз`ясненням Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 30.12.2016 № 3302-06/42560-06, в якому зазначено, що: «оскільки тендерна пропозиція подається відповідно до вимог тендерної документації, статтею 30 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції Закону, що діяла до 19.04.2020) встановлено обов`язок Замовника відхилити тендерну пропозицію у разі, якщо тендерна пропозиція не відповідає умовам тендерної документації». Отже, за результатами проведеного моніторингу установлено, що на порушення вимог пунктів 1 та 2 частини 1 статті 31 Закону, Замовник допустив до електронного аукціону та не відхилив тендерну пропозицію учасника ТОВ «ГАЗСЬОРФ», як таку, що не відповідала встановленим абзацом 1 частини 3 статті 22 Закону вимогам до учасника відповідно до законодавства та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації.
Вважаючи такі висновки відповідача протиправними, Акціонерне товариство «Укргазвидобування» зверулось до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні, визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-XII (далі - Закон України №2939-XII).
Згідно зі ст. 1 Закону України №2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Статтею 5 Закону України №2939-XII встановлено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначає Закон України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII (далі Закон України №922-VIII), метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України №922-VIII моніторинг процедури закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.
Згідно з ч. 1 ст. 8 цього Закону визначено, що моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).
Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (далі - Положення №43) визначено, що Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Держаудитслужба відповідно до п.п. 3 п. 4 цього Положення реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.
Відповідно до п. 7 Положення Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Щодо повноважень відповідача на проведення моніторингу процедури закупівлі, замовником якої є позивач, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 №266 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» утворено, зокрема, юридичну особу публічного права - міжрегіональний територіальний орган Державної аудиторської служби України, а саме - Північний офіс Держаудитслужби, шляхом реорганізації Державних фінансових інспекцій у Вінницькій області, в Житомирській області, в Київській області, в Черкаській області, в Чернігівській області, в м. Києві.
Відповідно до п. 1 Положення про Північний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 № 23, у складі Північного офісу Держаудитслужби утворюються структурні підрозділи управління у Вінницькій, Житомирській, Черкаській, Чернігівській областях.
Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за їх місцезнаходженням відповідно.
У місті Києві та на території Київської області реалізацію державного фінансового контролю здійснює апарат Офісу.
На території інших адміністративно-територіальних одиниць Офіс та управління здійснюють реалізацію державного фінансового контролю за дорученням Голови Держаудитслужби та його заступників.
Листом від 03.06.2022 №003100-18/3932-2022 Держаудитслужбою доручено офісам Держаудитслужби та їх управлінням в областях провести моніторинги процедур закупівель, у тому числі, Управлінню Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, зокрема, провести моніторинг процедури закупівлі за номером ID: UA-2021-11-25-005315-a.
Відповідно до наказу начальника Управління від 07.07.2022 № 15-З, на підставі пункту 4 частини другої статті 8 Закону, з 07.07.2022 по 15.07.2022 проведено моніторинг процедури закупівлі відкритих торгів за предметом: «Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Ремонт і обслуговування компресорів Далгакіран)» за номером ID: UA-2021-11-25-005315-a, здійсненої позивачем.
Результати проведеного моніторингу викладені у висновку від 15.07.2022, затвердженому в.о. начальника Управління 15.07.2022 та оприлюдненому в електронній системі закупівель 15.07.2022.
За змістом положень ч. 6 ст. 8 Закону України №922-VIII встановлено, що за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником.
Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
Абзацом 1 ч. 3 ст. 22 Закону України №922-VIII встановлено, що тендерна документація може містити іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації.
Згідно з ч. 2 ст. 28 Закону України №922-VIII під час розкриття тендерних пропозицій/пропозицій автоматично розкривається вся інформація, зазначена в тендерних пропозиціях/пропозиціях учасників, крім інформації, зазначеної в абзаці другому цієї частини, та формується список учасників у порядку від найнижчої до найвищої запропонованої ними ціни/приведеної ціни.
Не підлягає розкриттю інформація, що обґрунтовано визначена учасником як конфіденційна, у тому числі, що містить персональні дані. Конфіденційною не може бути визначена інформація про запропоновану ціну, інші критерії оцінки, технічні умови, технічні специфікації та документи, що підтверджують відповідність кваліфікаційним критеріям відповідно до ст. 16 цього Закону, і документи, що підтверджують відсутність підстав, установлених ст. 17 цього Закону.
Замовник, орган оскарження та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, мають доступ в електронній системі закупівель до інформації, яка визначена учасником конфіденційною.
Так, в оскаржуваному висновку зазначено, що за результатами аналізу питання дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель щодо відповідності вимог тендерної документації вимогам законодавства у сфері закупівель установлено, що тендерна документація замовника не відповідає нормам абз. 1 ч. 3 ст. 22 та ч. 2 ст. 28 Закону України №922-VIII.
При цьому відповідач стверджує, що в тендерній документації замовника не встановлено вичерпного переліку даних, які можуть бути заретушовані, адже вказано, що «Документи можуть надаватись без зазначення вартісних показників чи інших даних, які можуть бути визначені Учасником як комерційна таємниця, без персональних даних», таким чином учасник міг заретушувати будь-які дані в документах, в тому числі, дані, які безпосередньо стосуються відповідності учасника кваліфікаційним критеріям.
Суд першої інстанції надав оцінку даним тверженням відповідача з чим суд апеляційної інстанції погоджується та зазначає таке.
Відповідно до ст.21 Закону України «Про інформацію» конфіденційна інформація разом із службовою та таємною інформацією належить до інформації з обмеженим доступом.
Інформація з обмеженим доступом - це така інформація, доступ до якої має лише обмежене коло осіб і оприлюднення якої заборонено розпорядником інформації відповідно до закону. Обмеження доступу до інформації здійснюється в інтересах національної безпеки або охорони законних прав фізичних та юридичних осіб.
Що стосується конфіденційної інформації для юридичної особи, то це інформація, яка міститься в договорах, контрактах, листах, звітах, аналітичних матеріалах, виписках з бухгалтерських рахунків, схемах, графіках, специфікаціях і інших документах, що фігурують в діяльності юридичної особи. Розголошення даних, що містяться в таких документах, може бути використано конкурентами і, відповідно, завдати економічної та іншої шкоди юридичній особі. Важливо уточнити, що конфіденційна інформація є тотожною комерційній таємниці. Особливістю відомостей, що складають комерційну таємницю, як вид конфіденційної інформації, є їх комерційний і господарський характер. Іншими словами, це інформація, що має економічну цінність, здатна впливати на фінансове становище суб`єкта підприємницької діяльності, розмір одержуваного ним прибутку.
Відповідно до ст. 505 ЦК України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв`язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію. Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.
Законами України «Про інформацію» і «Про захист персональних даних», передбачено, що поширення інформації можливе лише за наявності згоди її володільця. У складі пропозиції учасники повинні надавати інформацію, де містяться дані про третіх осіб (копії договорів на підтвердження досвіду), поширення яких без згоди останніх заборонене. Саме з метою недопущення порушення законодавства в частині поширення інформації без згоди ї володільців та захисту персональних даних у тендерній документації містилась можливість, а не обов`язок, для учасників не поширювати означену інформацію, враховуючи, що вона не є частиною кваліфікаційної вимоги та не впливає на кваліфікаційні вимоги. Вказана можливість для учасників підтверджується абзацом другим частини другої статті 28 Закону України №922-VIII а саме - не підлягає розкриттю інформація, що обґрунтовано визначена учасником як конфіденційна, у тому числі що містить персональні дані.
Водночас, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.п. 3 ч. 1 ст. 3 означеного Закону загальними засадами державної реєстрації прав є публічність державної реєстрації прав.
Відповідно до визначення, що зазначене у п.п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відомості, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визначено «Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1141 від 26.10.2011. Таким чином, згідно із вимогами діючого законодавства дані про власника нерухомого майна є публічними і у вільному доступі та не могли і не можуть бути визначені Учасником, як конфіденційні.
Частиною 1 ст. 162 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкт господарювання, що є володільцем технічної, організаційної або іншої комерційної інформації, має право на захист від незаконного використання цієї інформації третіми особами, за умов, що ця інформація має комерційну цінність у зв`язку з тим, що вона невідома третім особам і до неї немає вільного доступу інших осіб на законних підставах, а володілець інформації вживає належних заходів до охорони її конфіденційності.
Підприємство (Учасник) має право розпоряджатися такою інформацією на власний розсуд і здійснювати щодо неї будь-які законні дії, не порушуючи при цьому права третіх осіб. Перелік відомостей, що не становлять комерційної таємниці, визначений Постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік відомостей, що не становлять комерційної таємниці» від 09.08.1993 №611.
Отже, з викладеного вище можна прийти до висновку, що склад та обсяг відомостей, що становлять комерційну таємницю, порядок їх захисту визначаються самостійно її власником або керівником підприємства, (Учасника) з дотриманням чинного законодавства.
Підприємство (Учасник) має право розпоряджатися такою інформацією на власний розсуд і здійснювати щодо неї будь-які законні дії, не порушуючи при цьому права третіх осіб.
При цьому згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 16 Закону України №922-VIII замовник вимагає від учасників подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям. Замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв: наявність обладнання та матеріально-технічної бази; наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору. Визначені замовником згідно з цією статтею кваліфікаційні критерії та перелік документів, що підтверджують інформацію учасників про відповідність їх таким критеріям, зазначаються в тендерній документації та вимагаються під час проведення переговорів з учасником (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).
Зміст інформації, яку необхідно підтвердити, а також перелік документів, якими учасник повинен підтвердити свою відповідність зазначеним критеріям, встановленим у тендерній документації, визначається замовником самостійно згідно із законодавством, з огляду на специфіку предмета закупівлі, з урахуванням ч. 4 ст. 5 Закону України №922-VIII, якою встановлено, що замовники не мають права встановлювати жодних дискримінаційних вимог до учасників, та з дотриманням принципів, закріплених у ч.1 ст.5 Закону України №922-VIII, не призводячи своїми діями до штучного або умисного обмеження потенційного кола учасників.
Отже, перелік документів, які мають підтверджувати відповідність учасника процедури закупівлі кваліфікаційним критеріям, як і самі критерії визначаються в тендерній документації.
Як слідує з додатку 1 до Тендерної документації закупівлі №UA-2021-11-25-005315-а, замовником у розділі 1 «Кваліфікаційні критерії до учасників закупівель» визначено наступні кваліфікаційні критерії:
Наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом договору (договорів):
Надається скан-копія договору, що наведений Учасником в довідці (згідно п. 1) про виконання аналогічного договору. Такий договір повинен містити усі додатки, які є невід`ємною частиною договору (якщо є такі додатки). При цьому такий договір може надаватись без зазначення вартісних показників чи інших даних, які можуть бути визначені Учасником як комерційна таємниця, без персональних даних (у відповідності до вимог Закону України «Про захист персональних даних»), які можуть бути належним чином заретушовані;
Надається скан-копія листа-відгука від підприємства, для якого виконувався аналогічний договір, що підтверджує досвід виконання аналогічного договору, наведеного Учасником в довідці п.2.
При цьому, з огляду на визначений замовником перелік необхідних документів, суд приходить до висновку, що такий відповідає вимогам чинного законодавства та не суперечить їм.
Водночас, «вартісні показники», про які йдеться мова у Додатку 1 «Кваліфікаційні критерії до учасників закупівель» до Тендерної документації, не є кваліфікаційним критерієм.
Кваліфікаційними критеріями в даних договорах є тільки інформація про предмет договору та інформація, підтверджуюча факт виконання такого договору зі сторони учасника.
Отже, виходячи з викладеного вище в сукупності, суд зазначає, що вимога розділу 1 «Кваліфікаційні критерії до учасників закупівель» Додатку №1 до тендерної документації включена у відповідності зі ст. 16, 22 Закону, з дотриманням Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про захист персональних даних» та «Про доступ до публічної інформації», а також з дотриманням Цивільного та Господарського кодексів України.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що висновок опублікований за процедурою UА-2021-11-25-005315-а щодо встановлення, на думку відповідача, порушення законодавства у сфері публічних закупівель, а саме в частині умова тендерної документації: «Документи можуть надаватись без зазначення вартісних показників чи інших даних, які можуть бути визначені Учасником як комерційна таємниця, без персональних даних (у відповідності до вимог Закону України «Про захист персональних даних»), які можуть бути належним чином заретушовані» - є такою, що порушує вимоги абз. 1 ч. 3 ст. 22 та ч. 2 ст. 28 Закону, є не обґрунтованим.
Разом з тим, у ході проведення моніторингу відповідачем-1 як контролюючим органом не встановлено порушень щодо наданих учасниками тендеру документів, які підтверджують відповідність учасників кваліфікаційному критерію «наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів)».
Що стосується порушення підпункту 2 пункту 3 розділу 1.2 «Інші вимоги до учасників закупівель» Додатку № 1 до тендерної документації учасником ТОВ «ГАЗСЬОРФ» у складі тендерної пропозиції, то надано копію дозволу Територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві строком дії до 11.04.2023, а не протягом строку дії договору (до 30.06.2023).
Відповідно до статті 21 Закону України «Про охорону праці» та «Порядку видачі дозволів на Виконання робіт підвищеної безпеки та на експлуатацію (Застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затвердженим постановою КМ України від 26.10.2011 № 1107, на обладнання вітчизняного або іноземного виробництва, яке підпадає під дію державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці, має бути отримано дозвіл Держгірпромнагляду України на експлуатацію або застосування.
Дозвіл на застосування і дозвіл на експлуатацію обладнання в залежності від ступеня небезпеки, видаються або Держпромнаглядом України, або його територіальними органами. Заявка та отримання дозволів тер. органів здійснюються в порядку, встановленому Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через обласні «Дозвільні центри» за місцем реєстрації підприємства-заявника.
Постановою КМУ №1107 від 26.10.2011 (в редакції згідно Постанови від 03.02.2021 № 77) "Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки" визначено, що переоформлення дозволу чи повідомлення роботодавця, виробника або постачальника про відмову у його переоформленні здійснюється відповідно до Законів України "Про охорону праці" та "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".
Підстави для переоформлення документа дозвільного характеру встановлюються законом.
Зміна найменування та місцезнаходження юридичної особи або прізвища, імені, по батькові та місця проживання фізичної особи - підприємця не є підставами для переоформлення документа дозвільного характеру.
Зміна найменування акціонерного товариства у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для переоформлення документів дозвільного характеру. У такому разі товариство має право продовжувати провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності на підставі виданого раніше такому товариству документа дозвільного характеру.
Строк дії переоформленого документа дозвільного характеру не може перевищувати строк дії, зазначений у документі дозвільного характеру, що переоформлявся. У разі виникнення підстав для переоформлення чи отриманні дубліката документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня настання таких підстав ініціювати процедуру переоформлення документа дозвільного характеру. Не переоформлений в установлений строк документ дозвільного характеру є недійсним.
Згідно п.15 Постанови КМУ від 26.10.2011 № 1107 «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки» - строк дії дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки або на експлуатацію машин, механізмів та устатковання підвищеної небезпеки становить п`ять років.
У разі коли під час строку дії дозволу роботодавцем не порушено його умов, строк дії такого дозволу продовжується на наступні п`ять років на підставі заяви роботодавця, поданої не пізніше десяти робочих днів до закінчення дії дозволу, за формою згідно з додатком 5, та оригіналу дозволу.
Таким чином суб`єкти господарювання не мають можливості отримувати дані Дозволи в інший спосіб ніж передбачено Постанови КМУ від 26.10.2011 № 1107, а тому надання Учасником діючого дозволу, який буде автоматично продовжено на 5 років, повністю задовольняє вимоги Замовника, зазначені в тендерної документації.
Відповідно до п.1 додатку 3 до Тендерної документації передбачено перелік робіт і види обслуговування(послуги), які необхідні виконати згідно регламенту виробника компресорів Далгакіран, зокрема дозвіл (чи інші документи надані уповноваженим державним органом) на монтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування устаткування підвищеної небезпеки.
Учасником у складі Пропозиції було надано гарантійний лист від 22.12.2021 №221221/09 (на виконання вимог додатку 3 до Тендерної документації ) у якому гарантує відповідність своєї пропозиції технічним, якісним, кількісним та іншим вимогам до предмета закупівлі та основним умовам, які будуть включені до договору про закупівлю, викладеним замовником у додатку 3 до тендерної документації процедури закупівлі UA-2021-11-25-005315-а.
Згідно з пунктом 21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки) (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 №207) відмова в реєстрації поданої в Держпраці декларації не допускається, вважаємо, що згідно з чинним законодавством України Учасник відповідає вимогам Документації в частині спроможності забезпечення дійсними дозвільними документами на час виконання договору, а саме чинними дозволами на роботи підвищеної небезпеки після закінчення строку дії дозволів.
Передбачений умовами тендерної документації строк надання послуг який встановлений пп. 4.4, Розділу 1 не забороняє учаснику достроково надати послуги у термін дії чинного Дозволу держгірпромнагляду.
Отже, учасник підтвердив наявність чинного на період надання послуг дозволу №1215.13.32, що відповідає вимогам законодавства з питань охорони праці учасника на роботи підвищеної небезпеки (згідно «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки» затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 № 1107), а відтак у Замовника були відсутні підстави для відхилення тендерної пропозиції учасника і відповідно відсутні порушення Позивача вимог пунктів 1 та 2 частини 1 статті 31 Закону.
Щодо зобов`язальної частини висновку про результати моніторингу закупівлі.
Судом першої інстанції встановлено, що за результатами проведення закупівлі, саме товариство з обмеженою відповідальністю "ДАЛГАКИРАН КОМПРЕСОР УКРАЇНА" було визнано переможцем, та 21.02.2022 між позивачем та ТОВ "ДАЛГАКИРАН КОМПРЕСОР УКРАЇНА" було укладено договір про закупівлю послуг № ЛГВ-54/19-22.
Зауважень щодо поданих документів ТОВ "ДАЛГАКИРАН КОМПРЕСОР УКРАЇНА" у відповідача, під час проведення моніторингу закупівлі UA-2021-11-25-005315-a не виникало.
Так, Верховний Суд у постанові від 27.01.2021 у справі № 140/15644/20 зазначив наступне: "Такий захід реагування у вигляді зобов`язання розірвати укладений договір про закупівлю, що наразі майже виконаний, є виключним заходом, обрання якого можливе у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу корупційним діям і зловживанням.
Статтею 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено права органу державного фінансового контролю, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства. Проте ні вказаним Законом, ні іншим нормативно-правовим актом безпосередньо не встановлено право органів фінансового контролю вимагати розірвання договорів про закупівлю.
Крім того, відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є, відповідно, розірваним або зміненим.
У висновку про результати моніторингу закупівлі взагалі не йде мова про неефективне, незаконне, нецільове використання бюджетних коштів, що не узгоджується з вимогою Східного офісу Держаудитслужби про розірвання укладеного за результатами публічної закупівлі договору про закупівлю.
З огляду на такі обставини суд вважає, що зобов`язання відповідача щодо усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель у даному випадку є непропорційним.
Критерій пропорційності передбачає, що не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Справедлива рівновага передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються.
Оскаржуваний висновок Східного офісу Держаудитслужби не відповідає критерію пропорційності, оскільки вимога розірвати договір про закупівлю з переможцем публічної закупівлі, який сумлінно виконується сторонами, може призвести до безпідставного порушення майнових прав господарюючих суб`єктів сторін договору про закупівлю".
Аналогічний правовий висновок виснувано в постанові Верховного Суду у справі № 500/3676/20 від 20.01.2021.
Як встановлено колегією суддів, станом на 03.07.2023 Договір від 21.02.2022 № №ЛГВ-54/19-22 був не тільки укладеним, але й виконаним у повному обсязі, про що свідчить відповідний Звіт про виконання договору про закупівлю розміщений на сайті https://prozorro.gov.ua/.
Виконання вимоги, у запропонований спосіб, а саме шляхом розірвання договору, фактично спрямований не тільки до вже укладеного а і вже виконаного Договору, що призведе до порушення прав та інтересів сторін договору та матиме очевидно негативні, як фінансові так і репутаційні наслідки для позивача та переможця закупівлі ТОВ "ДАЛГАКИРАН КОМПРЕСОР УКРАЇНА".
Водночас, колегія суддів зазначає, що виконання оскарженого Висновку фактично буде суперечити меті Закону України від 26.01.1993 № 2939-XII "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та моніторингу, а також суперечити головним цілям діяльності Відповідача, як органу контролю за збереженням державних фінансових ресурсів. Оскільки застосування наслідків реституції в умовах фактично виконаних робіт, призведе до необхідності відшкодування вартості вже виконаних робіт за ціною на момент фактичного відшкодування, а не на умовах укладеного договору. В умовах інфляційних процесів у державі, вартість послуг, робіт і матеріалів постійно зростає, а тому вартість відшкодування вже виконаних робіт буде суттєво перевищувати вартість, визначену договором про закупівлю, на розірвання якого спрямована оскаржена Вимога.
Верховний Суд у постанові від 04.05.2023 у справі № 160/5890/22, у подібних правовідносинах висловив наступну правову позицію:"в матеріалах справи відсутні докази того, що виявлені відповідачем порушення мали шкідливі наслідки та призвели до нецільового використання бюджетних коштів чи шкоди бюджету. Тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимога відповідача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором, в тому числі із застосуванням відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору, є непропорційною тяжкості порушень, а усунення виявлених під час проведення моніторингу закупівлі недоліків у запропонований в спірному висновку спосіб призведе до порушення майнових прав та інтересів позивача та матиме негативні наслідки для його репутації, що є непропорційним у співвідношенні з виявленими недоліками. З цих підстав, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірний висновок відповідача як акт індивідуальної дії не відповідає критеріям, що передбачені частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зокрема критерію пропорційності, а отже цей висновок є протиправним та підлягає скасуванню".
Отже, припинення зобов`язань призведе до непропорційно великих негативних наслідків для сторін договору - позивача та переможця.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 у справі № 120/1297/20-а.
Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені (прийняті) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив заяву у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Кобаль М.І. 

Файдюк В.В.