ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року 
м. Київ

справа № 640/19175/19
адміністративне провадження № К/990/22586/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Васильєвої І. А., Шишова О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 640/19175/19
за адміністративним позовом ТОВ «СВІТ ІНСТРУМЕНТУ УКРАЇНА» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,
за касаційною скаргою Київської митниці на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Осіпова О. О., Златін С. В., Воловик С. В.) від 17 квітня 2026 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТ ІНСТРУМЕНТУ УКРАЇНА» (далі - ТОВ «СВІТ ІНСТРУМЕНТУ УКРАЇНА») звернулося до суду з адміністративним позовом до Київської митниці, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості від 01 лютого 2019 року № UA100004/2019/000002/2.
2. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості Київської митниці Держмитслужби України від 01 лютого 2019 року № UA100004/2019/000002/2.
Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 5 009,79 грн.
3. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Київська митниця 26 березня 2026 року подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просила скасувати рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року у справі № 640/19175/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «СВІТ ІНСТРУМЕНТУ УКРАЇНА» у повному обсязі.
4. Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02 квітня 2026 року апеляційну скаргу митного органу залишив без руху та запропонував особі, яка подала апеляційну скаргу, у десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду виконати вимоги цієї ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги, а саме: надати оригінал документу про сплату судового збору в сумі 6 011,75 грн.
5. Копія цієї ухвали була доставлена в Електронний кабінет Митниці 03 квітня 2026 року о 00:12, про що складено довідку про доставку електронного листа.
6. 13 квітня 2026 року через підсистему «Електронний суд» Київська митниця подала до апеляційного суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги до якої долучила платіжну інструкцію № 414 від 02 квітня 2026 року про сплату судового збору в сумі 2 305,2 грн.
7. При цьому у вказаній заяві Київська митниця зауважила, що згідно висновків судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеного в постанові від 16 березня 2020 року по справі № 1.380.2019.001962, при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні».
8. З огляду на наведене апелянт наголошував, що сума митних платежів, яка вказана в графі В митної декларації (за якою товар був випущений у вільний обіг) зі способом платежу під кодом « 55» є ціною позову. Так, в графі В даної декларації гарантійний платіж (доплата) по миту становить 94 537,40 грн. Вказана сума і є ціною позову, саме тим спірним «майном» (коштами), яке в разі прийняття судом рішення на користь позивача буде повернуто митницею. 
9. Таким чином, на переконання Митниці, сума судового збору яка підлягала сплаті при поданні цього позову становить: 94 537,40*1,5% = 1 418,06 грн. Прожитковий мінімум для працездатних осіб (станом на 01 січня 2019 року) - 1921 грн. А тому судовий збір за подання цієї апеляційної скарги має складати 2305,2 грн (1921*150%*0,8 = 2 305,2 грн).
10. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2026 року подану контролюючим органом скаргу на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року у справі 640/19175/19 повернуто скаржнику з підстав неусунення ним недоліків апеляційної скарги, що стали підставою для залишення такої без руху.
11. Не погодившись із ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2026 року, Київська митниця 18 травня 2026 року через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права просила її скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
12. Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2026 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
13. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у порядку письмового провадження.
14. Станом на час розгляду справи відзиву до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає подальшому розгляду.
IІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
15. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга митного органу не відповідає вимогам норми статті 296 КАС України, оскільки відповідач не усунув недоліки апеляційної скарги та сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі меншому, ніж передбачено законом.
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
16. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.
17. На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначає, що в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року про залишення апеляційної скарги без руху, судом було неправильно розраховано судовий збір, який скаржник мав сплатити за подання апеляційної скарги. На переконання митного органу ним було правильно обраховано судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, а саме у розмірі 2 305,2 грн, та який був сплачений, натомість судом апеляційної інстанції неправильно розраховано судовий збір.
18. Скаржник наголошує, що розраховуючи суму судового збору суд апеляційної інстанції проігнорував правовий висновок, сформований в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі № 1.380.2019.001962 щодо ціни позову при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів.
19. У вказані постанові сформовано правовий висновок, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.
20. Отже, з урахуванням вищенаведеної позиції Верховного Суду, скаржник вважає, що ціна позову в даному випадку склала 94 537,40 грн. Відповідно, за подання позову підлягав сплаті судовий збір у сумі 1 418,06 грн (94 537,40 * 1,5% = 1 418,06 грн).
21. Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору при поданні позовної заяви складала 1,5 % ціни позову, однак не менше одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки 1,5 % від 94 537,40 грн становить 1 418,06 грн, що є меншим за прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року (1 921 грн), базова ставка судового збору становила саме 1 921 грн.
22. У свою чергу, оскільки, відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, то за подання апеляційної скарги сплаті підлягав судовий збір у сумі 2 305,2 грн, з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 за подання апеляційної скарги в електронній формі (1 921 грн * 150% * 0,8 = 2 305,2 грн).
23. Саме ця сума і була сплачена Київською митницею, що підтверджується платіжною інструкцією № 414 від 02 квітня 2026 року щодо сплати судового збору, яка була долучена до заяви про усунення недоліків апеляційної скарги.
24. Таким чином, на переконання скаржника, апеляційна скарга була подана у відповідності до вимог статті 296 КАС України, натомість суд апеляційної інстанції неправомірно повернув таку скаргу.
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ 
25. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого. 
26. За приписами частини першої статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
27. Відповідно до пункту 1 частини п`ятої, частини шостої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.
28. За приписами частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
29. Приписами частини першої статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
30. Частиною другою статті 169 КАС України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
31. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу (частина третя статті 169 КАС України).
32. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
33. Вирішуючи питання про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга митного органу не відповідає вимогам норми статті 296 КАС України, оскільки відповідач не усунув недоліки апеляційної скарги та не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги.
34. Згідно частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
35. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI).
36. Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
37. Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2019 року становить 1921 грн.
38. Відповідно до приписів підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано, зокрема, юридичною особою, судовий збір становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
39. За подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір встановлюється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI).
40. Також відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
41. Суд звертає увагу на те, що предметом позову у цій справі є визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.
42. Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16 березня 2020 року у справі №1.380.2019.001962 вказала, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.
43. Отже при обрахунку судового збору, який має бути сплачено за подання позову про скасування рішень про коригування митної вартості товару, які є вимогами майнового характеру, слід виходити з різниці митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.
44. У справі, що розглядається суд апеляційної інстанції залишаючи ухвалою від 02 квітня 2026 року апеляційну скаргу митного органу без руху, у розрахунку судового збору керувався тим, що при зверненні до суду із позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 5 009,79 грн, а тому ставка судового збору за подання апеляційної скарги в даному випадку становить 6 011,75 грн ((5 009,79 грн*150%) *0,8 = 6 011,75 грн) та надав митному органу десятиденний строк з моменту отримання ним вказаної ухвали для надання документу, що підтверджує сплату судового збору саме у розмірі 6 011,75 грн.
45. Разом з тим, 13 квітня 2026 року на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 02 квітня 2026 року про залишення апеляційної скарги без руху, митним органом було надано суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги до якої також додано платіжну інструкцію за № 414 від 02 квітня 2026 року про сплату судового збору в сумі 2 305,2 грн. У вказаній заяві про усунення недоліків апеляційної скарги митний орган обґрунтовує сплату судового збору у вказаному розмірі тим, що ціною позову у даній справі є різниця між податками, нарахованими на митну вартість товару, заявлену декларантом, та податками, нарахованими на митну вартість, визначену митницею, що відповідає послідовній правовій позиції висловленій Верховним Судом у його постановах. Крім того, митний орган зазначає, що згідно з положеннями статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не 150 відсотків ставки, що була сплачена позивачем.
46. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2026 року повернуто апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року у справі 640/19175/19.
47. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відповідачем у встановлений судом строк не було усунуто недоліків апеляційної скарги, а саме: не виконано вимоги ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року щодо надання документу про сплату судового збору у визначеному судом апеляційної інстанції розмірі (6 011,75 грн). Будь-якого іншого належного обґрунтування та відповідних висновків оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не містить.
48. При цьому, судом апеляційної інстанції не було надано будь-якої належної оцінки доводам митного органу, що за правовими висновками Верховного Суду у подібних правовідносинах ціною позову у даній справі є різниця між податками, нарахованими на митну вартість товару, заявлену декларантом, та податками, нарахованими на митну вартість, визначену митницею, а також, що з урахуванням положень статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не 150 відсотків ставки, що була сплачена позивачем.
49. За таких обставин, висновок суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для повернення апеляційної скарги Київської митниці на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року у справі 640/19175/19 не можна вважати таким, що прийнятий із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення. Крім того, вказані обставини у сукупності свідчать, що в даному конкретному випадку в діях апелянта немає ознак невиправданої бездіяльності чи зловживання ним процесуальними правами та обов`язками.
50. Відповідно до частин першої-третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
51. Згідно пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
52. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
53. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України).
54. За обставин, що склались у цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що Шостий апеляційний адміністративний суд порушив норми процесуального права, у зв`язку з чим його ухвала від 17 квітня 2026 року підлягає скасуванню із передачею справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Київської митниці задовольнити.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2026 року у справі № 640/19175/19 скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко
Судді І. А. Васильєва
О. О. Шишов