Копія

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" вересня 2026 р. Справа № 608/2444/26
Номер провадження2/608/1374/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Яковець Н. В. 
з участю секретаря Олійник О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:

В серпні 2026 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 76 906,50 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. та 2 662,40 грн. сплаченого судового збору. 
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03 липня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 5656090 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту складає 12 000 грн., строк кредиту 360 днів: з 03.07.2025 по 28.06.2026, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . 
04 липня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір до Договору № 5656090 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого надана додаткова сума кредиту у розмірі 5 000 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . 
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 27.02.2026 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 27/02/2026 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Лінеура Україна» повідомило відповідача в особистому кабінеті. Відповідно до укладеного договору факторингу заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Договором № 5656090 від 03.07.2025 становить в загальному розмірі 65 865 гривень, з яких: заборгованість з тіла кредиту – 17 000 гривень, заборгованість за процентами – 38 665 гривень, штрафні санкції – 8 500 гривень, комісії за надання кредиту – 1 700 гривень. Оскільки станом на дату укладання Договору факторингу строк дії договору № 5656090 від 03.07.2025 року не закінчився, а тому в межах строку дії договору ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 28.02.2026 по 28.06.2026 (121 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 19 541,50 гривень. 
З врахуванням наведених обставин, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 76 906,50 гривень, з яких: заборгованість з тіла кредиту – 17 000 гривень, заборгованість за процентами – 38 665 гривень, нараховані позивачем проценти за 121 календарних днів – 19 541,50 гривень; комісії за надання кредиту – 1 700 гривень.
Ухвалою від 25 серпня 2026 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (без виклику) сторін.
У позовній заяві представник позивача Столітній М. М. просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не викликався, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву не подав, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходили, про розгляд справи повідомлений належним чином. 
Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.
Суд встановив, що 03 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладений електронний Договір № 5656090 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 20304.
Відповідно до умов договору, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію (якщо передбачена договором) і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту – кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 12 000 гривень. 
Згідно з п.1.3 кредитного договору, строк кредитування (строк, на який надається кредит) 360 днів. Періодичність платежів - кожні 30 днів.
Пунктом 1.4.1 кредитного договору передбачено, що стандартна процентна ставка становить 0,95 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п. 1.3 цього Договору. 
Відповідно до п.2.1 кредитного договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту та банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
04 липня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір до Договору № 5656090 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого надана додаткова сума кредиту у розмірі 5 000 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . 
27 лютого 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" укладений договір факторингу № 27/02/2026, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до, серед інших, боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 5656090, що підтверджується договором факторингу № 27/02/2026 від 27.02.2026 року.
За розрахунком позивача, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 5656090 від 03.07.2025 становить 76 906,50 гривень, з яких: заборгованість з тіла кредиту – 17 000 гривень, заборгованість за процентами нарахованими первісним кредитором – 38 665 гривень, нараховані проценти ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 121 календарний день – 19 541,50 гривень; комісії за надання кредиту – 1 700 гривень. 
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За положеннями п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти.
За приписами ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Надані позивачем докази в їх сукупності підтверджують укладення між сторонами 03.07.2025 року договору № 5656090 про надання споживчого кредиту. 
Отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 17 000 грн. підтверджується довідкою платіжного провайдера, про що свідчить картка обліку договору, сформована первісним кредитором. Доказів на спростування вказаних обставин відповідач суду не надав.
Розрахунок заборгованості здійснений позивачем відповідно до умов спірного кредитного договору та відповідачем не спростований. Докази погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять.
Враховуючи, що всупереч умовам кредитного договору та наведеним нормам закону відповідач ОСОБА_1 порушив строки та порядок погашення заборгованості за кредитом, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у вигляді тіла кредиту та процентів, а отже позов належить задовольнити частково.
Щодо стягнення комісії за кредитним договором, суд зазначає наступне.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 5656090 від 03.07.2025, відповідачу нарахована комісія за надання кредиту в сумі 1700 гривень. 
Однак, на думку суду, відсутні законні підстави для стягнення із відповідача заборгованості за комісією з огляду на наступне.
Так, згідно зі ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта плати за придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання фінансових послуг.
Верховний Суд у постанові від 27.01.2021 у справі № 176/585/17 зазначив, що виходячи зі змісту вищевказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.
Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку (іншої фінансової установи), який отримав на те ліцензію, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, то така операція, як моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку (фінансової установи) та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором.
Таким чином, сплата позичальником на користь банку комісії у вигляді винагороди за надання кредиту та/або за зміну умов договору є нікчемною, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи - споживача, як слабшої сторони договору, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах.
Банк чи інша фінансова установа, не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє кредитодавець або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо).
Інакше кажучи, банк чи інша фінансова установа, яка надає кредит неповноважні стягувати з позичальника плату (комісію) за його надання та управління кредитом, адже такі дії не становлять окрему фінансову послугу, яку б замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п.29 постанови Верховного Суду у справі № 363/1834/17).
До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 686/1696/15-ц від 09.12.2020, № 622/1148/13-ц від 09.12.2020, № 236/2227/17-ц від 09.12.2020, № 724/1391/16-ц від 25.11.2020, № 483/2022/17-ц від 11.11.2020 та інших.
Відповідні висновки Верховного Суду стосуються усіх суб`єктів фінансових послуг з надання кредиту (позики).
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 75 206,50 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить витрати на надання професійної правничої допомоги.
За положеннями ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладений між ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" та адвокатом Столітнім М.М., заявку на виконання доручення до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, рахунок на оплату до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, відповідно до яких вартість послуг становить 10 000 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та витрати понесені на правову допомогу слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позовні вимоги судом задоволено частково, що становить 97,79 % (75 206,50 х 100 : 76 906,50), а тому з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 2 603,56 гривень (2 662,40 х 97,79 : 100) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 779 гривень (10 000 х 97,79 : 100).
На підставі ст.ст. 512, 514, 526, 530, 549, 512, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 133, 137, 141, 263-268, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (індекс 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27 приміщення 2, код ЄДРПОУ 44559822) суму заборгованості в розмірі 75 206 (сімдесят п`ять тисяч двісті шість) гривень 50 копійок, з яких: сума кредиту – 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень; сума процентів за користування кредитом – 38 665 (тридцять вісім тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень, нараховані позивачем проценти за 121 календарний день – 19 541 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок одна) гривня 50 копійок, а також 2 603 (дві тисячі шістсот три) гривні 56 копійок судових витрат по сплаті судового збору та 9 779 (дев`ять тисяч сімсот сімдесят дев`ять) гривень витрат на правову допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: /підпис/
Згідно з оригіналом
Рішення набрало законної сили «___» ________________ 2026 року.
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2444/26, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. В. Яковець