Справа № 476/407/26
Провадження № 2-а/476/1/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2026 року      смт. Єланець
Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого – судді     Чернякової Н.В.
за участю секретаря     Слободніченко В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Марку Олени Вікторівни в інтересах ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

28.05.2026 року адвокат Марку О.В. звернулася в суд з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до ГУНП в Миколаївській області про скасування постанови.
Свої вимоги мотивує тим, що 19.05.2026 року капітаном поліції Осадчим О.В. винесено постанову серії ЕНА № 7224361 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія категорії "В".
Посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , яке видане 12.11.2022 року в ТСЦ 4843, на право керування транспортними засобами категорії "В", з терміном дії до 12.11.2024 року.
Проте, згідно п.п. 1 п. 1 Постанови КМУ від 03.03.2022 року № 184 у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.
У зв`язку з викладеним вважає вказану постанову незаконною та просить суд її скасувати й закрити провадження у справі, стягнути з відповідача судові витрати у справі.
01.06.2026 року ухвалою судді Єланецького районного суду Миколаївської області відкрито провадження у справі.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від адвоката Марку О.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача ОСОБА_1 .
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, до суду подала відзив на позовну заяву та вказала, що заявлені вимоги позивача не визнає та заперечує проти задоволення позову. Постанова серії ЕНА № 7224361 від 19.05.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП є законною та обгрунтованою, підстави для її скасування відсутні.
19.05.2026 року поліцейським офіцером громади сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Осадчим О.В. під час патрулювання по вул. Соборна в се-щі Єланець Вознесенського району Миколаївської області виявлено порушення п. 2.1а Правил дорожнього ОСОБА_1 , який керував автомобілем ВАЗ 2106 н/з НОМЕР_2 не маючи права керування даним транспортним засобом. Вказані обставини підтверджуються рапортом як самого капітана поліції ОСОБА_2 так і рапортом сержанта поліції ОСОБА_3 , згідно яких під час патрулювання селища Єланець було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , на якому не працювала ліва фара в режимі ближнього світла в темну пору доби. Під час перевірки документів встановлено, що строк дії посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.11.2022 року, яке надав ОСОБА_4 , закінчився 12.11.2024 року. У зв`язку з цим у відношенні нього й було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП. На підставі викладеного просила суд відмовити в задоволенні позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. 
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
Відповідно п.п. 8, 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію», що набув чинності 07.11.2015 року, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Як вбачається із постанови ЕНА № 7224361 по справі про адміністративне правопорушення, 19.05.2026 року о 21:25 годині ОСОБА_4 керував автомобілем ВАЗ 2106 н/з НОМЕР_3 посвідчення водія категорії "В", тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, на транспортному засобі не працювала ліва фара ближнього світла в темну пору доби.
Згідно вказано протоколу в провину ОСОБА_4 поставлено порушення п.п. 31.4.3г ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП та п. 2.1а, ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП вказані правопорушення об`єднано, а на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, за ч. 2 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.
Відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
19.05.2026 року постановою серії ЕНА № 7224361 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.
Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Як вбачається з копії посвідчення водія серії НОМЕР_1 , долученого до матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 отримав посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_1 , набувши право на керування транспортними засобами категорії В, проте його строк дії закінчився 12.11.2024 року.
Відповідно до п.п. 2, 3 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Національне посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії дійсне протягом 30 років з дати його видачі.
Посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом.
Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія або яка була позбавлена права на керування транспортним засобом чи здійснила обмін посвідчення водія протягом двох років з дати його видачі, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС.
Транспортні засоби,керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія,залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії,зокрема: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми.
Відповідно до п.п. 25-1, 28 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340 обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та невчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286Кримінального кодексу України.
Після внесення працівником територіального сервісного центру МВС до Єдиного державного реєстру МВС інформації про обмін посвідчення водія обміняне посвідчення водія вважається недійсним.
Згідно п.п. 1 п. 1 Постанови КМУ № 184 від 03.03.1984 року "Про деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами" у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.
Водночас, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2023 року № 271 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340 та від 03.03.2022 року № 184» визначено пункт 1 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 р. № 340, доповнити абзацом такого змісту: «Особливості допуску громадян до керування транспортними засобами у період воєнного стану та протягом року з дня його припинення або скасування визначаються постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 р. № 184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами».
Таким чином, у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа, яка за загальних обставин не має право керувати транспортними засобами, допускається до керування за сукупності таких умов: наявність в такої особи національного посвідчення водія України відповідної категорії; отримання посвідчення водія вперше; закінчення строку дії посвідчення.
Тому, оскільки ОСОБА_1 пред`явив поліцейському національне посвідчення водія України, видане вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився, тому в силу приписів зазначеної постанови у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану позивач з таким посвідченням допускається до керування транспортними засобами, що вказує на відсутність порушення ним вимог п. 2.1а Правил дорожнього руху.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналізуючи зібрані в матеріалах справи докази, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст. 8, ст. 62 Конституції України, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приймаючи до уваги відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідачем не спростовано вимоги позивача, суд вважає, що вина останнього не доведена, а тому постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати, провадження у справі закрити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 156, 247, 251, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 72-74, 77, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Марку Олени Вікторівни в інтересах ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови - задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА № 7224361 від 19.05.2026 року винесену капітаном поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 28.08.2026 року.

Суддя        Н.В. Чернякова