ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/22479/25	Головуючий у 1-й інстанції Базан Л.Т. 	
Провадження № 33/817/370/26 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.6 ст.481 МК України 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. , за участю ОСОБА_1 та його представника адвоката Заплітної І.А., представників Тернопільської митниці Лось О.Р. та Процишин Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Заплітної І.А. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 481 МК України, - 
В С Т А Н О В И Л А :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, та накладено на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «MAZDA» модель «6», кузов « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_2 . 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. 
Згідно із постановою суду, на адресу Тернопільської митниці надійшов лист Головного управління патрульної поліції у Тернопільській області від 11.07.2025 №7099/41/33/01-2025 (вx. №6316/8.5/7.25-20 від 21.07.2025), згідно з яким патрульними зафіксовано дорожньо-транспортні пригоди та складено адміністративні матеріали за участі транспортних засобів з іноземною реєстрацією, зокрема, адміністративне правопорушення здійснене під час керування транспортним засобом марки «MAZDA» модель «6», кузов « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Згідно з АСМО Інспектор транспортний засіб марки «MAZDA» модель «6», кузов « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_2 , ввезено на митну територію України 03.02.2022 через пункт пропуску «Устилуг – Зосин» відділу митного оформлення №1-4 митного поста «Устилуг» в зоні діяльності Волинської митниці, громадянином України ОСОБА_1 в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» з метою особистого користування.
Відповідно до обліків, що містяться у базах даних Держмитслужби та АСМО «Інспектор», станом на 08.10.2025 вказаний транспортний засіб не вивезено за межі митної території України в установлений законодавством термін, інших фактів перетину державного кордону вказаним транспортним засобом (після ввезення 03.02.2022), також фактів поміщення в інший митний режим, станом на 08.10.2025 (дата складання протоколу про порушення митних правил) не встановлено.
Згідно модуля «Заяви підприємств та осіб» АСМО «Інспектор», громадянин ОСОБА_1 до митних органів України із заявою щодо продовження терміну тимчасового ввезення не звертався.
Тернопільською митницею 19.09.2025 громадянину України ОСОБА_1 за наявною в митних органах адресою направлено запрошення вих. №7.25-1/20-01/10/5464 з вимогою з`явитися до митного органу до 29.09.2025 для надання пояснень щодо зазначеного факту.
У зазначений строк ОСОБА_1 не прибув і пояснення не надав, після чого запрошення було направлено повторно вих. 7.25-3/20-01/10/5614 від 29.08.2025, однак громадянин ОСОБА_1 знову не з`явився та жодних пояснень не надав.
Відповідно до службової записки Управління контролю та адміністрування митних платежів Тернопільської митниці від 01.10.2025 №15/15-01/3595, вартість автомобіля «MAZDA 6», VIN « НОМЕР_1 », 2002 року випуску, становить 900 EURO, що за курсом НБУ станом на 08.10.2025 становить 43 356,78 грн.
ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 380 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування марки «MAZDA» модель «6», кузов « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_2 , на митну територію України більше ніж на тридцять діб .
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Заплітна І.А. просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те що ознайомилась із оскаржуваною постановою лише 06.06.2026 та лише з цього часу змогла подати апеляційну скаргу, а також постанову суду скасувати, провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП у зв`язку з відсутністю в діях її довірителя складу адміністративного правопорушення.
Зазначає що перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу відбулося внаслідок обставин непереборної сили, а саме введення на території України воєнного стану, що відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України виключає адміністративну відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 481 МК України.
Вказує на те, що транспортний засіб марки «MAZDA 6» був ввезений ОСОБА_1 на митну територію України 03.02.2022 року в режимі тимчасового ввезення строком до 60 днів, а після введення воєнного стану він був об`єктивно позбавлений можливості своєчасно вивезти автомобіль за межі України.
Посилається що листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року підтверджено, що введення воєнного стану є надзвичайною, невідворотною та об`єктивною обставиною (форс-мажором), яка унеможливлює виконання окремих обов`язків у встановлені строки.
Вважає, що суд першої інстанції не врахував факт неодноразових звернень ОСОБА_1 до митних органів із заявами про продовження строку перебування транспортного засобу на території України, що свідчить про відсутність умислу на порушення митних правил та про вжиття ним заходів для врегулювання ситуації в законний спосіб.
Обгрунтовує вимоги тим що як військовозобов`язана особа ОСОБА_1 був обмежений у можливості виїзду за межі України, а перетин державного кордону здійснював виключно в межах виконання трудових обов`язків за системою «Шлях» на транспортних засобах роботодавця, що унеможливлювало вивезення належного йому автомобіля.
Вказує на те, що на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 467 МК України, оскільки строк тимчасового ввезення транспортного засобу сплив 04.04.2022 року, а відтак перебіг строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розпочався з 05.04.2022 року та завершився 06.10.2022 року.
Також зазначає що митні органи, маючи доступ до Єдиної автоматизованої інформаційної системи та повноваження щодо контролю за дотриманням строків тимчасового ввезення транспортних засобів, тривалий час не вживали заходів щодо виявлення та документування правопорушення, а протокол про порушення митних правил склали лише 08.10.2025 року, тобто поза межами строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Не погоджуючись із апеляційною скаргою, представник Тернопільської митниці Процишин Н.В. подала заперечення, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2026 року — без змін.
Посилається на те, що судом першої інстанції правильно встановлено факт ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу в митному режимі тимчасового ввезення строком до 60 днів, а також підтверджено, що транспортний засіб у встановлений законом строк не був вивезений за межі митної території України, не був поміщений в інший митний режим та після ввезення державний кордон не перетинав. 
Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, повністю підтверджується наявними у справі належними та допустимими доказами.
Вказує на те, що матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до Тернопільської митниці із заявою про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу, а також підтверджують, що він не скористався передбаченою законом можливістю помістити транспортний засіб в інший митний режим. 
Зазначає, що доводи апеляційної скарги про існування обставин непереборної сили є необґрунтованими, оскільки сам по собі факт запровадження воєнного стану не є безумовною підставою для звільнення від відповідальності за порушення митних правил.
Посилається на те, що для застосування ч. 1 ст. 460 МК України особа повинна документально підтвердити наявність обставин непереборної сили та своєчасно повідомити про них митний орган, однак ОСОБА_1 таких вимог не виконав.
Вказує на те, що з моменту ввезення транспортного засобу і до дня виявлення правопорушення ОСОБА_1 не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання обов`язку щодо його своєчасного вивезення або поміщення в інший митний режим, а витяг із модуля «Заяви підприємств та осіб» АСМО «Інспектор» підтверджує відсутність звернень ОСОБА_1 до митних органів із заявами про продовження строку тимчасового ввезення чи неможливість виконання зобов`язання у зв`язку з дією обставин непереборної сили.
Вважає, що лист Торгово-промислової палати України щодо форс-мажорних обставин сам по собі не доводить неможливість виконання саме ОСОБА_1 обов`язку із зворотного вивезення транспортного засобу, оскільки не підтверджує причинно-наслідкового зв`язку між введенням воєнного стану та невиконанням такого обов`язку. 
Вказує на те, що ОСОБА_1 не надав жодних доказів, які б підтверджували вчинення ним дій, спрямованих на виконання зобов`язання щодо зворотного вивезення транспортного засобу, або неможливість своєчасного звернення до митного органу із відповідною заявою. 
Посилається на те, що копія заяви від 14.10.2022 про продовження строку тимчасового ввезення не підтверджує своєчасного повідомлення митного органу про наявність обставин непереборної сили, оскільки подана після спливу встановленого строку та не містить доказів її отримання Волинською митницею.
Вважає, що доводи апеляційної скарги про сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності помилковими, оскільки правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України, має триваючий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України адміністративне стягнення може бути накладено протягом шести місяців з дня виявлення порушення митних правил, а не з дня його вчинення. Порушення митних правил було виявлено 08.10.2025, що підтверджується складенням протоколу про порушення митних правил, а постанова суду винесена 18.02.2026, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого ч. 1 ст. 467 МК України. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його представника адвоката Заплітну І.А., які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, скасувати рішення суду та закрити провадження у справі, представників митниці Лось О.Р. та Процишин Н.В., які вважають оскаржувану постанову законною та обґрунтованою та просять залишити її без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, визнати поважною причину його пропуску, оскільки вона отримала повний текст постанови суду 06.06.2026 року, та лише з цього часу могла ознайомитись з мотивами прийнятого рішення та подати апеляційну скаргу.
Відповідно до вимог статей 245, 252, 280 КУпАП та статей 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Частиною 4 ст. 2 КУпАП установлено, що питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним Кодексом України.
Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
На переконання апеляційного суду, при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався у повному обсязі.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про порушення митних правил №0062/UA403000/2025 від 08.10.2025, у якому викладені обставини вчинення порушення; копією листа Управління патрульної поліції в Тернопільській області від 11.07.2025 №7099/41/33/01-2025 з додатком; витягом з АСМО «Інспектор» «Перетин кордону»; повідомленням Тернопільської митниці ДМС України ОСОБА_1 про необхідність прибути в Тернопільську митницю від 19.09.2025; конвертом «Укрпошта» із відміткою «за закінченням терміну зберігання» від 07.10.2025; повторним повідомленням Тернопільської митниці ДМС України Петренку О.В. про необхідність прибути в Тернопільську митницю від 29.09.2025; конвертом «Укрпошта» із відміткою «за закінченням терміну зберігання» від 16.10.2025; запитом Тернопільської митниці ДМС України №7.25-1/20-01/6/5463 від 19.09.2025; відповіддю виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області №23/21-1373 від 22.09.2025 з додатком; запитом Тернопільської митниці ДМС України №7.25-3/20-01/7/5463 від 25.09.2025; відповіддю Волинської митниці ДМС України №7.3-3/28-07/7/11338 від 30.09.2025 з додатками, щодо особи, яка ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «MAZDA» модель «6», кузов « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_2 , а копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 для виїзду за кордон НОМЕР_3 з відмітками та документ на вказаний автомобіль; службовою запискою Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил «Щодо встановлення вартості транспортного засобу» №20/20-01/3538 від 20.09.2025; службовою запискою Управління контролю та адміністрування митних платежів «Щодо встановлення вартості транспортного засобу» № 15/15-01/3595 від 01.10.2025, відповідно до якої орієнтовна митна вартість транспортного засобу марки «MAZDA» модель «6», 2002 року випуску, кузов « НОМЕР_1 », становить 900 євро; витягом з АСМО «Інспектор» «Курс валют»; витягом з АСМО «Інспектор» «Провадження у справах про ПМП»; витягом з АСМО «Інспектор» «Перегляд пропуску»; довідкою головного державного інспектора-кінолога ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.10.2025 про технічну описку при складенні протоколу про порушення митних правил; доповідною запискою головного державного інспектора-кінолога ОВ УБК та ПМП Н. Бібілурідзе №20-01/20-01/3754 від 09.10.2025; повідомленням Тернопільської митниці ДМС України №7.25-3/20-01/10/5910 від 08.10.2025 ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про порушення митних правил та надсилання копії вказаного протоколу; актом прийому-передачі матеріалів справи про порушення митних правил №0062/UA403000/2025 від 09.10.2025; списком рекомендованих листів Тернопільської митниці ДМС України від 08.10.2025; трекінгом відправлень Укрпошта за №R067014551392. 
Частиною 6 ст. 380 Митного кодексу України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Абзацом четвертим ч. 4 ст. 380 Митного кодексу України визначено, що строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.
Як вбачається з АСМО Інспектор транспортний засіб марки «MAZDA» модель «6», кузов « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_2 , ввезено на митну територію України 03.02.2022 через пункт пропуску «Устилуг – Зосин» відділу митного оформлення №1-4 митного поста «Устилуг» в зоні діяльності Волинської митниці, громадянином України ОСОБА_1 в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» з метою особистого користування.
Проте, своїми діями ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування більше ніж на 60 діб. 
Відповідно до обліків, що містяться у базах даних Держмитслужби та АСМО «Інспектор», станом на 08.10.2025 вказаний транспортний засіб не вивезено за межі митної території України в установлений законодавством термін, інших фактів перетину державного кордону вказаним транспортним засобом (після ввезення 03.02.2022), також фактів поміщення в інший митний режим, станом на 08.10.2025 (дата складання протоколу про порушення митних правил) не встановлено. 
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги з приводу наявності обставин непереборної сили, а саме введення на території України воєнного стану, як підставу для виключення адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ст. 481 МК України, вважаю їх безпідставними з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481, статтею 481-1 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. 
Однак, відповідно до положень розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №657 від 31.05.2012, для звільнення особи від відповідальності у зв`язку з дією обставин непереборної сили необхідним є не лише існування таких обставин, а й їх належне документальне підтвердження та своєчасне повідомлення митного органу про неможливість виконання обов`язків, пов`язаних із дотриманням митного режиму.
Зокрема, застосування положень ч. 1 ст. 460 МК України можливе лише за умови надання документів, які підтверджують наявність та тривалість дії обставин непереборної сили, а також звернення особи до митного органу із відповідною письмовою заявою до закінчення встановленого строку тимчасового ввезення транспортного засобу із зазначенням обставин, що перешкоджають виконанню покладеного на неї обов`язку.
Разом із тим матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 у встановленому порядку звертався до митного органу із заявою про наявність обставин непереборної сили чи повідомляв про неможливість своєчасного вивезення транспортного засобу за межі митної території України. Так само стороною захисту не надано жодних документальних підтверджень заявлених в апеляційній скарзі доводів про неодноразові звернення до митних органів із заявами про продовження строку перебування транспортного засобу на території України.
Сам по собі факт запровадження воєнного стану на території України не є безумовною підставою для звільнення особи від відповідальності за порушення митних правил. Для застосування положень ст. 460 МК України необхідно встановити наявність прямого причинного зв`язку між такими обставинами та неможливістю виконання конкретного обов`язку, покладеного на особу митним законодавством.
Водночас будь-яких обставин, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 реальних дій, спрямованих на своєчасне вивезення транспортного засобу за межі митної території України або на врегулювання питання продовження строку його тимчасового ввезення у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять. Апелянтом також не наведено об`єктивних перешкод, які б унеможливлювали виконання ним зазначеного обов`язку протягом усього періоду перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу.
Копія заяви ОСОБА_1 від 14.10.2022 про продовження строку тимчасового ввезення не підтверджує своєчасного повідомлення митного органу про наявність обставин непереборної сили, оскільки подана після спливу встановленого законом строку та не містить доказів її отримання Волинською митницею.
Доводи апеляційної скарги про закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 467 МК України, вважаю безпідставними оскільки правопорушення передбачене ч. 6 ст. 481 МК України є триваючим, пов`язане з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Згідно протоколу транспортний засіб був ввезений на територію України 03.02.2022 р., і повинен бути вивезений за межі митної території України у термін до 04.04.2022 р. Однак, ОСОБА_1 перевищив встановлений вимогами ст. 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України більше ніж на 60 діб. Порушення митних правил виявлено 08.10.2025, що підтверджується фактом складання відносно ОСОБА_1 відповідного протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України. 
В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення складений 08.10.2025, а згідно оскаржуваної постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено 18.02.2026, тобто в межах строку визначеного ч. 1 ст. 467 МК України, а саме не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.
Початком обчислення строку виявлення порушення митних правил є момент, коли зібрано, проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу порушення митних правил. Процесуально такий висновок оформляється у вигляді протоколу. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складання можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень тощо), але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення, робиться виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене вище, вважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, а тому доводи представника про відсутність у його діях ознак правопорушення є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Враховуючи, що висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи і при апеляційному розгляді порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови, не виявлено, а тому немає підстав для задоволення апеляційної скарги.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, ст.ст.529 суддя,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Заплітної І.А. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 481 МК України - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя