Справа № 944/4350/25 Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П. 
Провадження № 33/811/1417/26 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеконференції клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн судового збору.
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
У клопотанні зазначає, що його інтереси представляв адвокат Тимощук О.І., однак він розірвав з ним угоду про надання правової допомоги та очікував на повідомлення про виклик до суду, проте таке не отримав.
Про наявність постанови довідався 06.08.2026, а саме: після того, як його викликали до державного виконавця та в подальшому під час з`ясування обставин щодо стадії розгляду справи у Яворівському районному суді Львівської області.
ОСОБА_1 , захисник Тимощук О.І. в судове засідання не з`явились. Захисник Тимощук О.І. подав чергове клопотання про відкладення розгляду справи.
Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відкладення судового засідання з таких підстав.
Так судове засідання призначалося на 14:30 год. 27 серпня 2026 року, однак ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, подав клопотаня про відкладення розгляду справи. клопотання було задоволено судове засідання відкладено на 15:20 год. 07 вересня 2026 року.
07 вересня 2026 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Захисник Тимощук О.І. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Клопотання було задоволено, судове засідання відкладено на 14:10 год. 10 вересня 2026 року.
10 вересня 2026 року ОСОБА_1 , захисник Тимощук О.І. в судове засідання не з`явились, захисник Тимощук О.І. подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в кримінальному провадженні. Клопотання було задоволено, судове засідання відкладено на 09:15 год. 15 вересня 2026 року.
15 вересня 2026 року ОСОБА_1 , захисник Тимощук О.І. в судове засідання не з`явились, захисник Тимощук О.І. подав чергове клопотання про відкладення розгляду справи.
Щодо ОСОБА_1 , то він не повідомив апеляційний суд про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.
Апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , адвокат Тимощук О.І. не виявили належної зацікавленості у розгляді справи та протягом тривалого часу не з`являлись до апеляційного суду. Незацікавленість з розгляду своєї апеляційної скарги свідчить про зловживання учасниками справи процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи. Відтак, із врахуванням того, що справа перебуває у провадженні апеляційного суду із 14.08.2026, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутності ОСОБА_1 , захисника Тимощука О.І.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в частині поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що у поновленні такого слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
За змістом частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, з-поміж інших особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Системний аналіз зазначеної норми КУпАП вказує на те, що до повноважень суду апеляційної інстанції належить вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження в разі надходження такого клопотання.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Згідно зі ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»).
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.
Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржена постанова судді Яворівського районного суду Львівської області прийнята у судовому засіданні 29.04.2026 з участю захисника Менька – адвоката Тимощука О.І. За наслідками розгляду справи ОСОБА_1 був визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та постановлено стягнути судовий збір – 605 грн. 60 коп. 
Натомість з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся лише 10.08.2026, тобто більш ніж через три з половиною місяці після прийняття рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності та звернення судового рішення до виконання.
Апеляційний суд вважає сумнівним доводи апелянта про те, що не було відомо про прийняте рішення, оскільки у судовому засіданні був присутній його захисник – адвокат Тимощук О.І.
Апеляційний суд критично ставиться до твердження ОСОБА_1 про те, що він розірвав угоду зі своїм захисником, а тому йому не було відомо про судовий розгляд та постановлене за його результатом рішення, оскільки у матеріалах справи відсутні докази розірвання угоди з захисником Тимощуком О.І. до початку судового засідання 29.04.2026, у якому адвокат Тимощук О.І. був присутній та представляв інтереси ОСОБА_1 .
Враховуючи наведене, доводи щодо поважності причин пропуску строку на оскарження викладені у клопотанні є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Будь-яких інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду захисник не надає і не посилається на інші обставини, що перешкоджали йому реалізувати своєчасно своє право на оскарження постанови суду.
Водночас апеляційний суд зауважує, що вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що звертаючись з апеляційною скаргою поза процесуальними строками, встановленими законом, ОСОБА_1 не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не надав доказів про наявність перешкод у реалізації права на оскарження постанови судді у встановлений КУпАП десятиденний строк, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження належить відмовити та повернути апеляційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами заявнику.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

відмовити ОСОБА_1 у поновлені строку на апеляційне оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2026 року, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду     Т.М. Урдюк