П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.07.2026  	Справа №607/14145/26 Провадження №3/607/4218/2026	
  	м. Тернопіль 	 	

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , оператор ТОВ БФ «Астра», РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 

встановила:

15.06.2026 о 21:13 в м. Тернополі, вул. Київська, 11А, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Kia Ceed, р.н. НОМЕР_2 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, рухаючись заднім ходом, не впевнився в тому, що це буде безпечно і не створить небезпеки, не скористався допомогою сторонніх осіб для забезпечення безпеки руху, в результаті чого допустив наїзд на припаркований автомобіль Ford Escape, р.н. НОМЕР_3 . Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3.б, 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху (далі – ПДР).
Окрім того, 15.06.2026 о 21:13 в м. Тернополі, вул. Київська, 11А, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Kia Ceed, р.н. НОМЕР_2 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишив, чим порушив п. 2.10.а ПДР.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав частково – лише за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному за ст. 124 КУпАП. Зазначив, що не відчув удару, а тому поїхав з місця події. Надав суду заяви потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 08.07.2026.
Потерпілий ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Водночас у заяві від 08.07.2026 зазначив, що не має можливості з`явитися у судове засідання.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, доходжу такого висновку:
згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.10.а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Пунктом 2.3.б ПДР передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Керуючись наведеними положеннями, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: даними, зафіксованими у протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №700546 від 23.06.2026, серії ЕПР1 №700552 від 23.06.2026; відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження, що міститься на DVD-R диску, на якому зафіксовані події за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення; схемою місця ДТП від 15.06.2026, на якій, серед іншого, зафіксовано механічні пошкодження транспортного засобу Ford Escape, р.н. НОМЕР_3 ; заявою ОСОБА_2 від 18.06.2026 про притягнення до відповідальності; поясненнями ОСОБА_2 від 18.06.2026, відповідно до яких 14.06.2026 приблизно о 13:00 його дружина ОСОБА_3 залишила транспортний засіб Ford Escape, р.н. НОМЕР_3 , на парковці біля будинку за адресою: вул. Київська, 11А. 18.06.2026 приблизно о 10:00 він виявив пошкодження задньої частини автомобіля, яких раніше не було; копією рапорту, зареєстрованим 18.06.2026 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) за №4240; протоколом огляду транспортного засобу від 23.06.2026, згідно з яким оглядом встановлено пошкодження транспортного засобу Kia Ceed, р.н. НОМЕР_2 ; поясненнями ОСОБА_1 від 23.06.2026, відповідно до яких 15.06.2026 приблизно о 21:13 у м. Тернополі по вул. Київська, 11а, він керував автомобілем з н.з. НОМЕР_4 та заїхав у двір будинку. Усі маневри паркування та розвороту здійснював на малій швидкості. У процесі руху або маневру не мав жодного чіткого сприйняття моменту контакту з іншими транспортними засобами або перешкодами. Жодного характерного звуку або інших ознак ДТП він не відчув і не помітив. Після завершення маневрування він продовжив рух, оскільки не мав підстав вважати, що стався будь-який дорожній інцидент. Після 17 червня він виявив пошкодження на задній лівій частині свого автомобіля. Також зазначив, що на момент події він перебував у стані підвищеної фізичної втоми у зв`язку з сімейними обставинами. 22.06.2026 отримав дзвінок від патрульної поліції та наступного дня добровільно прибув до відділу ДТП; довідкою, виданою 24.06.2026 УПП в Тернопільській області, згідно з якою ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_5 .
Таким чином, зібрані у справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою, логічно пов`язаними та у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні. Вказані докази підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, у межах обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення.
Водночас надані ОСОБА_1 пояснення про те, що він не відчув удару, а тому поїхав з місця події, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються відеозаписом з камери відеоспостереження, з якого вбачається, що автомобіль марки «Kia» заїхав у двір будинку та, рухаючись заднім ходом, допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Ford». Унаслідок зіткнення автомобіль «Ford» помітно здригнувся, а двоє осіб, які перебували поблизу місця події та були повернуті в інший бік, одразу відреагували на подію, повернувшись у бік місця пригоди. Такі обставини свідчать про відчутний характер зіткнення та спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що він не відчув зіткнення з іншим транспортним засобом.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тобто залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ст. 122-4 КУпАП, як такої, що встановлена за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідно до правил ч. 2 ст. 36 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність за вчинені правопорушення, – добровільне відшкодування збитків, що підтверджується заявами потерпілих від 08.07.2026, позицію потерпілої сторони, яка повідомила, що всі питання, пов`язані з наслідками ДТП, між сторонами врегульовано в добровільному порядку, зокрема матеріальна та моральна шкода відшкодовані повністю, у зв`язку з чим будь-яких претензій потерпілі не мають та не матимуть у майбутньому, крім того, просять не застосувати до ОСОБА_1 суворе покарання, та вважаю, що відповідним і достатнім у цьому випадку є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень, який стягнути в дохід держави.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1  стягується подвійний штраф в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800,00 грн (шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України. 
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. 
Стягнути з ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя	Н. П. Воробель